- ÉRTELMILEG ÉS TANULÁSBAN AKADÁLYOZOTTAK KÓRTANA
- Előszó
- Bevezető
- 1. fejezet: Fogyatékosság, fogyatékos emberek megítélése - WHO modellje
- 2. fejezet: A személyiség ösztönző rendszere
- 3. fejezet: Az emberi megismerés alapjelenségei
- 4. fejezet: Tanulás, megismerés
- 5. fejezet: Neuroanatómia, neurofiziológia
- 6. fejezet: Neuropathologia
- 7. fejezet: Idegrendszeri működés zavarok korai felismerése
  - 7.1. Újszülöttek, csecsemők reflex zavari, kóros tünetei
  - 7.2. Kisded- és gyermekkori zavarok
- 8. fejezet: Értelmi és tanulási zavarok okai
  - 8.1. PRÉNATÁLIS OKOK
    - 8.1.1. Szülők életkora és kockázatok (Biológiai okok)
    - 8.1.2. Központi idegrendszer fejlődési anomáliái
      - 8.1.2.1. Agy fejlődésének zavarai
    - 8.1.3. Magzati függelékek kóros állapotai
    - 8.1.4. Small for Gestational Date/Age (SGD/SGA)
    - 8.1.5. „Mit hozott magával az anyaméhből a magzat?”
      - 8.1.5.1. „Méhen belüli stressz”
    - 8.1.6. Epigenetika és mentális folyamatok
      - 8.1.6.1. Epigenetikai változásokhoz vezető okok
    - 8.1.7. fejezet: Biológiai kórokok
      - 8.1.7.1. Prion
      - 8.1.7.2. Genom
        - 8.1.7.2.1. Kromoszóma rendellenességek (kariopátiák)
          - Szomatikus kromoszómák számbeli rendellenességei
          - Szomatikus kromoszómák szerkezeti anomáliái
          - Nemi kromoszómák számbeli rendellenességei
          - Nemi kromoszómák szerkezeti anomáliái
      - 8.1.7.3. Anyagcsere betegségek
      - 8.1.7.4. Hormonrendszer zavarai és értelmi akadályozottság
  - 8.2. PERINATÁLIS OKOK
    - 8.2.1. Oxigénhiányos állapotok
    - 8.2.2. Császármetszés
    - 8.2.3. Születés közben bekövetkezett rendellenességek
  - 8.3. POSZTNATÁLIS OKOK
    - 8.3.1. Újszülöttek sárgasága (icterus neonatalis, bilirubinopathia)
    - 8.3.2. Fertőzések
    - 8.3.3. Daganatok
    - 8.3.4. Sérülések
    - 8.3.5. Poszttraumás stressz szindróma
    - 8.3.6. Szociális háttér
- 9. fejezet: ÉRZÉKELŐ SZERVRENDSZEREK ANOMÁLIÁI ÉS MENTÁLIS KÉPESSÉGEK
  - 9.1. Agnózia
  - 9.2. Neurofiziológia, neuropatológia
  - 9.3. Látás szervrendszere
  - 9.4. Hallás, egyensúlyozás szervrendszere
  - 9.5. Siketvakság
  - 9.6. Taktilis zavarok
- 10. fejezet: Gyermekkori pszichiátriai kórképek kialakulása
- 11. fejezet: Tanulási és értelmi zavarok pszichiátriai hátterei
  - 11.1. Depresszió
  - 11.2. Schizophrenia
- 12. fejezet: Érzelmi (emocionális) folyamatok és tanulási zavarok
  - 12.1. Késztetés (motiváció)
  - 12.2. Szorongás
  - 12.3. Gátlásos állapot
  - 12.4. Agresszió
- 13. fejezet: Központi idegrendszer tanulási és értelmi zavarokkal járó betegségei
- 14. fejezet: GYÓGYPEDAGÓGIAI KÉPZÉS SZEMPONTJÁBÓL FONTOSABB TÜNETCSOPORTOK, BETEGSÉGEK
  - 14.1. Parciális teljesítmény zavarok (Részképesség zavarok)
  - 14.2. Specifikus tanulási zavarok (iskolai teljesítmények zavarai)
    - 14.2.1. Diszlexia
    - 14.2.2. Diszkalkulia
    - 14.2.3. Diszgráfia
    - 14.2.4. Készségek kevert zavara
    - 14.2.5. Beszéd és a nyelv specifikus fejlődési zavarai
- 15. fejezet: Figyelemhiányos hiperaktivitás - Attention deficit hyperactivity disorder (ADHD)
  - 15.1. Kórtani háttér
  - 15.2. Figyelemhiányos hiperaktivitás típusai és tüneteik
- 16. fejezet: Cerebralis paresis (CP)
- 17. fejezet: Beszéd és nyelv fejlődési zavarai
  - 17.1. Beszédzavarok okai
  - 17.2. Beszédzavarok, beszédhibák
- 18. fejezet: DCD (Developmental Coordination Disorder)
- 19. fejezet: Magatartási fenotípus betegség (viselkedési zavar) és kognitív deficit
  - „Erőszakos gyerekek, agresszív felnőttek”
  - Gyermekkori regulációs zavarok
  - Serdülőkori problémás viselkedési formák
- 20. fejezet: Down-kór
- 21. fejezet: Fejlődés pervazív zavarai
  - 21.1. Autizmus spektrum betegség (ASB)
    - 21.1.1. Autizmus spektrum betegség (ASB, ASD) korai tünetei, tünetei
    - 21.1.2. Autizmus spektrum betegség (ASB, ASD) kóreredete
      - 21.1.2.1. Autizmusról az epigenetika tükrében
      - 21.1.2.2. Immunfolyamatok és autizmus
      - 21.1.2.3. Autizmus praenatalis és perinatalis rizikótényezői
      - 21.1.2.4. Szindrómás autizmus
      - 21.1.2.5. Kis penetranciájú gének
      - 21.1.2.6. Gyakori nukleotid változások (Single Nucleotid Variant SNV)
      - 21.1.2.7. További lókuszokon talált mutációk ASD betegekben
  - 21.2. Asperger-szindróma
  - 21.3. Máshova be nem sorolt PDD
  - 21.4. Gyermekkori dezintegratív betegség
- Irodalom

« Előző | Következő »

# 14.2.1. Diszlexia

Az olvasás pontosságban és sebességben megnyilvánuló zavara. Gyakorisága az érintett korosztályokban 5-7-10%. Felismerhető arról, hogy az olvasási kvóciens elmarad az intelligencia kvócienstől. A gyermek súlyos gondjai az olvasással nem esnek egybe más területen észlelt, korának megfelelő fejlettséggel. A zavar lehet lingvisztikus, perceptuális és kevert típusú. Gyors olvasás sok hibával, félreolvasással a lingvisztikus diszlexia. Nagyon lassú, de kielégítően pontos olvasási zavar a perceptuális. Mindkét jellegzetesség észlelhető olvasáskor a kevert típus esetében.

Részletekbe nem bocsátkozva jellegzetes tévesztések: látási kép alapján téveszt (optikus), hallás alapján téveszt (akusztikus), magánhangzókat kever össze, szótagot kihagy, betold, vagy felcserél, betű sorrendet felcserél, nem tud egyszerre figyelni az olvasás technikájára és tartalmára (szövegértés zavara).

Diszlexia egyik legfőbb kockázati tényezője a megkésett beszédfejlődés. MRI-vel folyó megfigyelések, kísérletek a diszlexiásokban a rövid hangok feldolgozását találták rendellenesnek, bár nem derült ki, milyen kóros neuro-pszichológiai történések állnak a háttérben. Francia kutatók a „mintavétel” (sampling) folyamatára összpontosítottak, ami az agy különféle hangokra adott reakcióját jelenti, amibe beletartozik a fonémák feldolgozása. A kontrollokhoz képest a diszlexiások agyának bal hallókérgében elváltozásokat találtak – túlreagálhatják a magas frekvenciájú ritmussal rendelkező fonémákat, ami zavarja a verbális memóriájukat, ezzel együtt a beszédüket is. Más kutató nem tartja ilyen egyértelműnek, szerinte figyelembe kell venni a diszlexia összetett jellegét, azt a rengeteg agyi folyamatot, amit érint, s lehet, hogy ez az agyi abnormalitás más agyterületek zavaraiból adódik. PET vizsgálatok kimutatták, hogy diszlexiások plánum temporáléja azonos nagyságú, míg normálisan a bal nagyobb, mint a jobb, továbbá kesebb a kérgestestjük.

Áldiszlexiások nagy száma hívja fel a figyelmet oktatási és egyéb gondokra. Az iskolások 10-20%-ával előforduló gondot visszavezetnek egyrészt az otthoni, családon belüli kevés társalgásra, beszélgetésre, másrészt arra, hogy az átlagos látási és hallási képességű iskolások egy része „éretlen” az oktatásban rájuk váró emelt szintű követelmények megoldására, különösképpen vonatkozik ez a szóképes, gyorsított olvasási módszerekre.

« Előző | Következő »