A kitagolás folyamatai Európában és Magyarországon

- A kitagolás folyamatai Európában és Magyarországon
- Bevezető gondolatok és a tananyag célja
- 1. A felnőtt értelmi fogyatékos személyek intézményes ellátásának története
  - 1.1. Az intézményes ellátás kezdetei
  - 1.2. A korai intézményes ellátás: az ideg- és elmegyógyintézetek
  - 1.3. Az „értéktelen élet”
    - 1.3.1. Az eugenikai tanok Magyarországon
  - 1.4. A II. világháború után
  - 1.5. A totális intézmények jellemzői
  - 1.6. Záró gondolatok
  - 1.7. Tudáspróba
  - Irodalom, ajánló
- 2. A normalizációs elv
  - 2.1. A normalizációs elv
    - 2.1.1 Normális napi ritmus
    - 2.1.2. Normális heti ritmus
    - 2.1.3. Normális éves ritmus
    - 2.1.4. Normális tapasztalatok az egyes életszakaszokról
    - 2.1.5. Normális tisztelet
    - 2.1.6. Normális lehetőségek a heteroszexuális világba történő beilleszkedésre
    - 2.1.7. Normális életszínvonal
    - 2.1.8. Normális környezeti feltételek
  - 2.2. A normalizációs elv továbbgondolása
  - 2.3. A normalizációs elv félreértelmezése
  - 2.4. A normalizációs elv ma – kritikai megközelítés
  - 2.5. A normalizációs elv a gyakorlatban
  - 2.6. Értelmi fogyatékos személyek lakhatási lehetőségei
    - 2.6.1. A lakóotthon
    - 2.6.2. A támogatott lakhatás
  - 2.7. Tartalmi összefoglalás
  - 2.8. Tudáspróba
  - Irodalom
- 3. A gyógypedagógián belüli paradigmák és hatásuk a felnőtt értelmi fogyatékos személyek életére
  - 3.1. Paradigmák a gyógypedagógiában
  - 3.2. A gyógypedagógiai paradigmák és mögöttes tartalmuk
    - 3.2.1. Az életminőség
    - 3.2.2. Önrendelkezés és Empowerment
    - 3.2.3. Személyes fejlődés és az egyéni szerep kiterjesztése
    - 3.2.4. Individualizáció és szükségletorientáltság
    - 3.2.5. Esélyegyenlőség és a választás szabadsága
    - 3.2.6. Polgári jogok
    - 3.2.7. Integráció és inklúzió
    - 3.2.8.1. Az integráció
    - 3.2.8.2. Az inklúzió
  - 3.3. Összefoglaló gondolatok
  - 3.4. Tudáspróba
  - Irodalom
- 4. A kitagolás nemzetközi viszonylatban
  - 4.1. Mi maga a kitagolás?
  - 4.2. A kitagolás dinamikája
  - 4.3. A kitagolás korai képviselője, Svédország
  - 4.4. Anglia
  - 4.5. Németország és Ausztria
    - 4.5.1. Németország
    - 4.5.2. Ausztria
  - 4.6. A közép- és kelet-európai országok
  - 4.7. Összefoglalás
  - 4.8. Tudáspróba
  - Irodalom, törvények
- 5. A kitagolás egy konkrét példája, Berlin
  - 5.1. Berlin – az intézményi rendszer kialakulása
  - 5.2. A berlini ellátórendszer sajátosságai
    - 5.2.1. „Szükségletcsoportok” (Hilfebedarfsgruppen)
    - 5.2.2. Esetmenedzsment
  - 5.3. A berlini lakhatási lehetőségek ma
  - 5.4. A hiányzó ellátási formákra irányuló vizsgálatok, beszámolók
    - 5.4.1. Lotse
    - 5.4.2. Clearingstelle
  - 5.5. A komplex fogyatékosság
  - 5.6. Nemzetközi példák és kitagolási programok
  - 5.7. A berlini lakhatási lehetőségek – összefoglaló záró gondolatok
  - 5.8. Tudáspróba
  - Irodalom
- 6. Nemzetközi dokumentumok
  - 6.1. A fogyatékosságügyi politika nemzetközi szinten
  - 6.2. Az ENSZ-egyezmény
  - 6.3. Európai Unió fogyatékosügyi politikája
    - 6.3.1. Európai Strukturális Alapok
  - 6.4. Európai Unió ajánlásai
  - 6.5. Összefoglaló gondolatok
  - 6.6. Tudáspróba
  - Irodalom, törvények, dokumentumok, honlapok
- 7. A magyarországi helyzet
  - 7.1.Intézményi történet Magyarországon
  - 7.2. Az intézetek lakóinak helyzete
  - 7.3. A lakóotthonok
  - 7.4. Magyarországi törvények, rendeletek
  - 7.5. Az 1998-as esélyegyenlőségi törvény
  - 7.6. A kitagolási program stratégiája
  - 7.7. A Polgári Törvénykönyv
  - 7.8. Összefoglaló gondolatok
  - 7.9. Tudáspróba
  - Irodalom, törvények, forrás
- 8. Az első kitagolási kísérletek Magyarországon
  - 8.1. Bevezető gondolatok
  - 8.2. Soros Alapítvány programja
  - 8.3. Állami programok
  - 8.4. Az első programok elszigeteltsége
  - 8.5. Lezáró gondolatok
  - 8.6. Tudáspróba
  - Irodalom, ajánlott oldalak
- 9. A „Stratégia”
  - 9.1. Stratégia – a dokumentum
  - 9.2. Intézményi Férőhely Kiváltást Koordináló Országos Testület
  - 9.3. Mentorháló
  - 9.4. Támogatási szükséglet felmérése
  - 9.5. Összefoglaló gondolatok
  - 9.6. Tudáspróba
  - Irodalom, források
- 10. Sikeres kitagolás – néhány gondolat
  - 10.1. Mit tekintünk sikeres kitagolásnak?
  - 10.2. A támogatott döntéshozatal
  - 10.3. A személyre szabott költségvetés
    - 10.3.1. Fogalmi magyarázat
  - 10.4. Megváltozott szerepek
  - 10.5. Lezáró gondolatok
  - 10.6. Tudáspróba
  - Irodalom
- 11. Az első programok Magyarországon
  - 11.1. A kitagolásban résztvevő első intézmények
  - 11.2. A települések és a kialakítani kívánt ellátás ingatlanainak jellemző
  - 11.3. Az intézményi férőhelyek alakulása
  - 11.4. Tervek a foglalkoztatásra
  - 11.5. Az intézményi struktúrák átalakulása
  - 11.6. A lakók és a dolgozók felkészítése a változásokra
  - 11.7. A környezet reakciója
  - 11.8. Összefoglaló, lezáró gondolatok
  - 11.9. Tudáspróba
  - Irodalom, tanulmányok, linkek
- Tudáspróba
  - Tudáspróba 1.
  - Tudáspróba 2.
  - Tudáspróba 3.

« Előző | Következő »

# 1.1. Az intézményes ellátás kezdetei

Felnőtt értelemi fogyatékos embertársaink életük végéig támogatásra szorulnak életvezetésük terén (Hatos 2012). A támogatás intézményrendszerének megléte korántsem volt minden korszakban elérhető alternatíva. Az „elesettek” intézményes ellátásának története viszonylag rövid történetre tekint vissza. Az első intézmények a felvilágosodás korában, a 18. század második felében jelennek meg. Ezek az intézmények erősen kötődnek egy-egy személy törekvéseihez és elsősorban a képezhetőség eszméje az, mely tevékenységüket meghatározza (Ellger-Rüttgardt 2008). Magyarország esetében is megfigyelhető az első intézmények létrejöttekor egy-egy szakember áldozatvállaló szerepe. Az értelmi fogyatékos személyek intézményes nevelésének területe összeforr Frim Jakab munkásságával. Frim 1875-ben alapítja meg Rákospalotán a „Munka” néven nevelő intézetét. 1877-től az első magyar „Hülye nevelő és ápoló intézetté” alakul és Budapestre költözik. Magyarországon az értelmileg fogyatékos személyek intézményes ellátása az európai törekvésekkel közel egy időben jelenik meg. Az egyetemes gyógypedagógia-történetet szemlélve e törekvésekkel kapcsolatban megállapítható, hogy más fogyatékossággal élő személyeket befogadó intézmények megjelenéséhez viszonyítottan az értelmi fogyatékos személyek intézményeinek alapítása későbbre tehető. Ezek a korai intézmények elsősorban a fogyatékos személyek nevelésére koncentrálnak, a felnőttkori támogatás nem elsődleges céljuk. A felnőtt fogyatékos és felnőtt értelmi fogyatékos személyek elhelyezéséül is szolgáló intézetek megjelenése az iparosodás korára tehető. Társadalmi szinten a gondoskodás eszméje dominál létrehozásuknál, aminek táptalaja sok esetben az iparosodás korában egyre nagyobb mértékben megjelenő gazdasági kiszolgáltatottság, a tömeges elszegényedés (Speck 2008).

A pedagógiai törekvések ellenére a „gyengeelméjűek” korai intézményes ellátásában megfigyelhető egy jelentős nézőpontbeli változás. A 19. század elejétől a „gyengeelméjűség” gyógyíthatóságának kérdése előtérbe kerül. A képezhetőségtől, azaz a pedagógiai-gyógypedagógiai megsegítéstől a súlypont az orvosi nézőpontokra helyeződik. Ez a változás azt is eredményezi, hogy nagyon sok felnőtt értelmi fogyatékos személy élete hosszú évtizedekig az ideg- és elmegyógyintézetek falain belül zajlik majd (Möckel 2007).

« Előző | Következő »