A társadalmi érzékenyítés módszertana kisgyermekkorban I.

- A társadalmi érzékenyítés módszertana kisgyermekkorban I.
- 1. fejezet: Bevezetés „A társadalmi érzékenyítés módszertana kisgyermekkorban I.” című kurzusokhoz
  - Köszönet!
- 2. fejezet: A társadalmi érzékenyítés
  - 2.1. Az érzékenyítésről általánosságban
  - 2.2. A társadalmi érzékenyítés mint beavatkozási stratégia a Fogyatékosságügyi Világjelentésben
  - 2.3. A társadalmi érzékenyítés folyamata a rehabilitáció új, kettős irányú paradigmájában
  - 2.4. A társadalmi érzékenyítés lehetőségei a gyógypedagógus tevékenységében
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 3. fejezet: A fogyatékosság elfogadására irányuló szemléletformálás módszertani alapjai
  - 3.1. Az attitűd és a viselkedés közti kapcsolat
  - 3.2. A fogyatékossággal kapcsolatos szemléletváltást befolyásoló tényezők
  - 3.3. A környezet negatív attitűdjének hatása a fogyatékos gyermekek beilleszkedésére
  - 3.4. A fogyatékosság megismeréséhez, megértéséhez segítségül hívható módszerek
    - 3.4.1. Érvek a szimulációs gyakorlatok mellett
    - 3.4.2. Ellenérvek a szimulációs gyakorlatok önálló módszerként történő alkalmazásáról
    - 3.4.3. A szimulációval párhuzamosan alkalmazható érzékenyítő módszerek
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 4. fejezet: A mese pedagógiai vonatkozásai, lehetőségei az érzékenyítésben
  - 4.1. A biblioterápia fogalma, célja, alkalmazásának területei
    - 4.1.1. A biblioterápia a fogyatékosság elfogadásának szolgálatában
  - 4.2. A történetek kiválasztásának szempontjai
    - 4.2.1. Hybertson kritériumrendszere
    - 4.2.2. Blaska könyvválasztási szempontjai
  - 4.3. A történetbe vonódás fázisai
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom
- 5. fejezet: A mese módszere az óvodáskorú gyermekek társadalmi érzékenyítésében
  - 5.1. A mese fogalma
  - 5.2. A népmese és a műmese alkalmazása az érzékenyítő foglalkozásokon
  - 5.3. A mese szerepe az óvodai érzékenyítő programban
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 6. fejezet: Az érzékenyítés kiinduló pontja: a fogyatékosság fogalmának korszerű értelmezése
  - 6.1. A fogyatékosság, mint alapfogalom
  - 6.2. Értelmezési keretek
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 7. fejezet: Méltányos kifejezések a fogyatékosság témakörében
  - 7.1. Minek nevezzelek? A méltányos kifejezések jelentősége.
  - 7.2. Tipikus hibák a fogyatékos személyekkel kapcsolatos fogalomhasználatban
  - 7.3. Ajánlott és kerülendő kifejezések a fogyatékosság témakörében
  - 7.4. A kisgyermekekkel foglalkozó pedagógusok missziója az érzékenyítésben
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 8. fejezet: Érzékenyítő foglalkozás tervezése, összeállítása irodalmi alkotás alapján
  - 8.1. Mi a foglalkozásterv?
  - 8.2. Az irodalmi alkotás kiválasztása
  - 8.3. Foglalkozásterv minta - részletes
    - 8.3.1. A foglalkozás célja, fejlesztendő kompetencia
    - 8.3.2. Összefoglaló az eszköz szükségletről, segédanyagokról
    - 8.3.3. A foglalkozás időkerete és menete
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 9. fejezet: Gyógypedagógus-hallgatók irodalmi alkotásai érzékenyítő foglalkozásokhoz
  - 9.1. Kata világa
  - 9.2. Érzékenyítő irodalmi alkotások a tehetséggondozó tábor résztvevőitől
    - 9.2.1. Sima Soma
    - 9.2.2. Röfi a háromlábú vak kismalac
    - 9.2.3. Pepi, Teó és Gibi
    - 9.2.4. A csodatű
    - 9.2.5. Varázstükör
  - 9.3. További ajánlások
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 10. fejezet: Hogyan készítsünk forgatókönyvet óvodai vagy iskolai érzékenyítő eseményhez?
  - 10.1. Mi a forgatókönyv?
  - 10.2. Egy érzékenyítő esemény címének megválasztása
  - 10.3. A forgatókönyv elkészítésének szempontjai
    - 10.3.1. Mely korcsoportnak tervezünk foglalkozást?
    - 10.3.2. Hogyan illeszkedik a nevelési programba?
    - 10.3.3. Milyen rendszerességgel és milyen időtartamban?
    - 10.3.4. Mekkora a résztvevő gyermekek létszáma?
    - 10.3.5. Milyen összetételű a résztvevők csoportja?
    - 10.3.6. Milyen személyi erőforrások mozgósíthatók?
    - 10.3.7. Milyen infrastruktúra áll rendelkezésre?
    - 10.3.8. Milyen tárgyi eszközök szükségesek?
    - 10.3.9. Milyen érzékenyítő módszert, módszereket (vagy módszerek kombinációját) alkalmazunk?
    - 10.3.10. A foglalkozás kommunikációja, a nyilvánosság biztosításának lehetőségei
  - 10.4. Forgatókönyv sablon
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 11. fejezet: Mesegyűjtemény kisgyermekek érzékenyítéséhez
  - 11.1. Magyar nyelvű kiadványok
  - 11.2. Idegen nyelvű kiadványok
  - Összefoglalás
- 12. A kurzus zárása. Teszt

« Előző | Következő »

# 9.2.4. A csodatű

A csodatű

Molnár Margaréta Gréta meséje

Kezdhetném úgy, hogy egyszer volt, hol nem volt, heted hét határon is túl, de inkább úgy kezdem, hogy egy gyönyörű szép szombat reggel volt. Szikrázott a nap, aranysárga sugarai minden résen besütöttek. Mosolygósan ébredt mindenki Meseországban, ez egy csodás nap volt. Minden szombat csodás, ugyanis lélegzet elállító bálokat rendez a király két gyönyörű lánya. Lenn a városban hajnaltól minden lakó sürgött-forgott.

*

A palotában megállt az idő. Madárdalra ébredve, selyempárnák és paplanok közt két-két apró csinos lábacska bukkant fel, amit ásítások és nyújtózkodások sora követett. Könnyed reggeli és habfürdő után egy tükörterembe ment a két királylány. A hatalmas aranyozott ajtón belépve szolgáló lányok sora várta őket. Selyem és bársony ruhák, bordó, arany, smaragd és zafír színben tükröződtek a teremben. Minden szombat reggelre új és új szabás szerint, legegyedibb és legszebb báli ruhákat küldte a lányoknak egy névtelen idegen. A lányokat sosem érdekelte, honnan van, a lényeg az volt, hogy káprázatosan szépek voltak. Felpróbálták sorban mindet és közben forogtak, szaladgáltak, nézegették magukat a tükrök előtt. És nevettek. Úgy nevettek, hogy az egész város elmosolyodott a hallatától.

*

Tüktüktüktük.. A tű gyorsan járt. A varrógép kattogott. A homályos szobába kis réseken keresztül jutott csak be a fény. Néhol pókháló díszítette a falon a képeket. A régi, öreg varrógép viszont megállás nélkül, szüntelenül csak kattogott. Olló szabta az anyagot, szaladt a férccérna és gondos odafigyeléssel gyorsan készültek a legszebb és legújabb szabású ruhák. A királylányoké már elkészültek, ezek a ruhák már a város hölgyeinek készültek. Ugyanis mindenki gyönyörű ruhákat kapott ezeken a szombatokon. Már elmúlt dél is mikor halk nyikorgással nyílt az ajtó és egy idős nő csoszogott be halkan kis mamuszában.

- Léna, ideje lenne, hogy egyél. – mondta szelíden.

A varrógép viszont meg sem állt. Tüktüktük, csak kattogott monoton. A lány koncentrált és meg se hallotta nevelőanyukája hangját.

- Léna, legalább ma elmész a bálba? Ideje lenne. Eltelt 15 év.

Megállt a varrógép. Léna felnézett maga elé. Háttal ült az idős hölgynek, így ő nem láthatta, hogy a lány szemében könnyek gyűltek.

*

- Drága nővérkém, ugye ez a legszebb az összes közül? Azt szeretném, ha mindenki megcsodálna ma este. Ó Csodálatos! – és fordult egyet a tükör előtt.

- Szofi! Te gondolkoztál már azon, hogy ki varrhatja nekünk ezeket?

- Nem, és nem is érdekel… - válaszolt a hugica és el sem mozdult a tükör elől.

*

Beesteledett. Sürgés-forgás közepette érkezett mindenki a bálra. Kivilágított kastély, ezernyi lámpa fényétől tündöklött. Szökőkút vize csobogott halkan. És mindenki a legpompásabb ruhákban libegett. A táncparketten megkezdődtek az első táncok. A gyönyörű szoknyák suhogtak. De egyszer csak elhalkult a zene, a párok széthúzódtak. Az ajtó felől két nő közeledett. Egy idős hölgy, karonfogva egy fiatal vékony lányt. Mindenki őket nézte. A lány hirtelen mozdulattal vissza akart fordulni, de megszorította egy erős kéz és szinte hang nélkül suttogta.

- Tudniuk kell.

És határozottan, mégis odafigyelve elindította a lányt a király díszes trónszéke felé. Léna botladozott és igyekezte eltakarni (szintén nagyon szép) ruhájával a fából készült, régi, háromlábú botját. Mindenki őt nézte. Úgy érezte, mindjárt megölik a sajnálkozó tekintetek. Soha nem volt még ilyen társaságban. Zavarában vékony, gyönge lábai össze-összeakadtak, meg-megbotlott bennük. A királylányok meghökken és kérdő tekintettel édesapjukra néztek. Az idős hölgy meghajolt majd karját Léna felé nyújtotta.

- Felség, bemutatom a lányát!

A király megdöbbent. Meredt arccal nézett, majd felugrott „ez nem az én lányom” mondta magabiztosan és eltűnt a háta mögötti bársony függönyök között. Két lánya hol a szerencsétlenül álló lányra, hol az összezárult függönyre néztek. Majd utánamentek. Édesapjuk nem ment messzire, ott ült egy széken eltorzult, feldúlt arccal. A két lánya odaült elé a földre és megérintették kezükkel. Az öreg király felnézett és azt mondta.

- Ne haragudjatok drága lányaim. Tudjátok, hogy ti vagytok nekem a legfontosabbak. Édesanyátok nem betegségben halt meg, mint ahogy azt mondtam, hanem egy gyermek világrahozatalában… Ráadásul egy nyomorék gyermek. – mondta, és a feltörő emlékektől elcsuklott a hangja. Kezeit ökölbe szorította, arca haragos lett. Látszott rajta, hogy még mindig nagyon szereti a feleségét.

A lányok tudták, hogy gyorsan kell cselekedniük. Összenéztek, Szofi kiszaladt a néma vendégsereghez. Éppen utolérte Lénát, a gyönyörű ruhák alkotóját, azaz a saját húgát. Karon fogta, elvezette és odaadta neki azt a ruhát, amiben aznap este el akarta kápráztatni a vendégsereget.

Mire visszaértek a bálterembe, a halk zene és a kíváncsi tekintetek között ott állt a király. Arca immár nyugodt és a szeretettől bársonyosan sima volt. Karját nyújtotta Léna felé.

- Szabad egy táncra?

A vendégek hangosan tapsoltak és éljeneztek, miközben egy kedves mosoly mellett egy megfáradt idős kéz halkan becsukta az ajtót.

« Előző | Következő »