Elbeszélés a tömegkultúra korában

- Elbeszélés a tömegkultúra korában
- Tartalom
- Előszó
- Elméleti alapozás (Török Ervin)
  - 1. lecke: A tömegkultúra fogalmai
    - A „tömegkultúra”, „populáris kultúra” értékelő és leíró fogalmai
    - A tömegkultúra kialakulásának feltételei
    - Szakirodalom
  - 2. lecke: Elbeszélés és tömegkultúra
    - A modern társadalmi tér és az elbeszélések tere és ideje
    - Elbeszélés és montázs
    - Standardizáció és „mítosz”
    - Szakirodalom
  - 3. lecke: Ellenőrző kérdések
- Elbeszélés a populáris irodalomban (Török Ervin)
  - 4. lecke: A sci-fi és Jules Verne (tudományos fantasztikum és szórakoztatás)
    - Szakirodalom
  - 5. lecke: A krimi (Håkan Nesser: A gonosz arcai)
    - Szakirodalom
  - 6. lecke: A szingliregény és a Bridget Jones naplója (és az Állítsátok meg Terézanyut)
    - Szakirodalom
  - 7. lecke: Ellenőrző kérdések
- Elbeszélés a tömegfilmben (Füzi Izabella)
  - 8. lecke: Klasszikus narratíva
    - Formanyelvi és narratív jellemzők
    - Kitérő: A korai mozi és klasszikus narratíva
    - A klasszikus narratíva filmelméleti megközelítései
      - 1. Kritikai elméletek
      - 2. Kognitív-formalista elméletek
      - 3. Műfajelmélet
    - Szakirodalom
  - 9. lecke: Filmelemzés I.
    - Történet
    - Kerettörténet, expozíció
    - Karakterek
    - Kauzalitás
    - Kettős cselekményszál
    - Lezárás, megoldás
    - Műfajok versengése
  - 10. lecke: Posztklasszikus/posztmodern film
    - Kasszasikerfilmek („blockbuster”)
    - Látványosság, attrakció
    - A digitális kultúra hatása a kortárs filmre
    - Komplex narratíva és az idő
    - Szakirodalom
  - 11. lecke: Filmelemzés II.
    - Történet
    - Expozíció: történetek versengése
    - Konfliktus
    - A regény (filmbe beágyazott?) története
    - A film története
    - Film és regény mint öntükröző szerkezetek
  - 12. lecke: Kortárs televíziós sorozatok
    - Makro- és mikroszerkezet
    - Tipológia
    - Hatásmechanizmus
    - Szakirodalom
  - Ellenőrző kérdések
    - Tesztfeladatok
    - Nyitott kérdések

« Előző | Következő »

# Konfliktus

Ha az eddigieket a narráció expozíciós részeként értelmezzük, mely felállítja a diegetikus világ törvényszerűségeit, akkor ehhez képest az ötödik percben bekövetkező, a fordulat előrejelzéseként értelmezhető „bejelentés” lesz az a momentum, amely a konfliktust kirobbantja. A konfliktus más-más eseményben ölt alakot a film és a filmbeli regény történetében: a hangkommentár előre jelzi, hogy ez a szerda gyökeresen megváltoztatja Harold életét, a tény pedig, hogy Harold meghallja ezt a hangot, kiváltja a történések elkövetkező sorát. Kezdetben a hang szerepe a képek erejét erősíti, és azokkal mintegy versengve létrehozza a mindentudó narrátort, később a hang Harold szubjektív hallucinációjaként lepleződik le (amit csak ő hall, és a többi szereplő nem, de a néző igen), egy harmadik lépésben pedig a hang a regénynek a filmben megszemélyesített narrátorhangjaként képződik meg. Író és narrátor egybecsúszik, amikor a hang keresésekor a szereplők egy kortárs írónőt akarnak beazonosítani, és kiderül, hogy a mindentudó hang birtokosa egy Haroldhoz hasonlóan autista vonásokkal rendelkező írónő, akinek épp írói blokkja van, mert nem tudja, hogyan ölje meg regényének szereplőjét, Haroldot. Mindhárom eljárás, a hang mindhárom kezelése azt példázza, ahogyan a fim története parazita módon kisajátítja a regény történetét és a hang tulajdonságait, miközben a film története mégiscsak arról szól, hogy a főszereplő a regény narrátorának van teljes mértékben alárendelve. Harold egyszerre a regény és a film szereplője, és ez a közös metszet az, ami nem engedi a regény történetét egyszerű beágyazott történetnek tekinteni a film történetén belül.

« Előző | Következő »