Jegyzetek a nyelvről

- Jegyzetek a nyelvről
- Bevezető
- Első rész: Beszédképzés, beszédtechnika
  - I. Hangtan: A magyar beszédhangok és tulajdonságaik
    - 1. A beszédszervek és működésük
    - 2. A magyar beszédhangok felosztása
    - 3. A hangok egymásra hatása a beszédben
      - 3.1. A magánhangzók egymásra hatása: magánhangzó-törvények
      - 3.2. A mássalhangzók egymásra hatása: mássalhangzó-törvények
    - 4. Az artikulációs bázis
    - 5. A szótag fogalma, szerkezeti felépítése
    - 6. Mondatfonetikai eszközök
      - 6.1. A magyar hangsúly
      - 6.2. A hanglejtés
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - II. Beszédtechnika a gyakorlatban, hangsúlyozási alapismeretek
    - 1. Beszédünk jellemzői
    - 2. A hangsúly és a hanglejtés
      - 2.1. Az értelmi hangsúly
      - 2.2. A beszédszünet
      - 2.3. A hangsúlyozás szabályszerűségei
        - 2.3.1. Hangsúlyos elemek a mondatban
        - 2.3.2. Hangsúlytalan elemek a mondatban
        - 2.3.3. A szünet, a kapcsolás és a tagolás
      - 2.4. Az érzelmi hangsúly(feladat)
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Beszédképzés, beszédtechnika
- Második rész: A szóbeli kommunikáció jellemzői
  - III. Beszédelemzés, társas érintkezés
    - 1. Társalgási szabályok
    - 2. A megszólításról
    - 3. Társalgási alapelvek
    - 4. A forduló
    - 5. A szomszédsági párok
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IV. Kommunikáció az osztályteremben
    - 1. A tanár-diák interakció főbb sajátosságai
    - 2. Főbb udvariassági szabályok a tanórán
    - 3. Néhány didaktikai feladat kommunikációja
      - 3.1. Kérdezés
      - 3.2. Értékelés
      - 3.3. Instrukcióadás
      - 3.4. Tanári magyarázat
    - 4. Viselkedésszabályozás, az iskolai szocializáció néhány kommunikációs vonatkozása
    - 5. Rituálék az osztályteremben
    - 6. Nem nyelvi kommunikáció a tanórán
    - 7. A Pygmalion-effektus
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - A szóbeli kommunikáció jellemzői
- Harmadik rész: Nyelvhasználati kérdések
  - V. Nyelvhelyesség: Idegen hatások és gyakori tévesztések a magyar nyelvben
    - 1. Idegen hatások, idegenszerűségek a magyar nyelvhasználatban
    - 2. Az idegen szavak ejtése és helyesírása
    - 3. Szótévesztés
    - 4. Szóláskeveredések
    - 5. Terpeszkedő kifejezések
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VI. Nyelvhelyesség: Igekötők, ragozás, névmások, nyelvi babonák
    - 1. Igekötő-használati kérdések
    - 2. Nehézségek az ikes ragozásban
    - 3. A suksükölés – és ami körülötte van
    - 4. Egyes vonatkozó névmások használatáról – dióhéjban
    - 5. Nyelvi babonák
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Egybe- és különírás, kis- és nagybetűs írásmód, tulajdonevek
    - 1. Helyesírásunk alapelvei
    - 2. Külön vagy egybe? Ez itt a kérdés…
      - 2.1. Az összetett szavak egybeírásának legtöbbször három fő oka van:
      - 2.2. Igekötős szavak
      - 2.3. A szóösszetételek fajtái
      - 2.4. Mozgószabályok
      - 2.5. Idegen írásmódú előtagot tartalmazó szóösszetételek esetén – a kiejtés függvényében – kétféle módon járhatunk el:
      - 2.6. Tulajdonnevet tartalmazó összetételek írásmódja
    - 3. Hogyan írjam: kisbetűvel, naggyal?
    - 4. A nevek toldalékolásának problémásabb esetei
    - 5. Tulajdonnevekből képzett melléknevek írásmódja – családnevek, földrajzi nevek:
    - 6. Intézménynevek, márkanevek, díjak, kitüntetések, címek
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VIII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Elválasztás, írásjelhasználat, rövidítések, számok
    - 1. Az elválasztás
    - 2. Az írásjelhasználat problematikusabb esetei
      - 2.1. Írásjelhasználat szavak között
      - 2.2. Idézőjel, idézet
      - 2.3. Írásjelhasználat – szavakon belül
    - 3. A fontosabb rövidítések, betű- és mozaikszók
    - 4. Számok írása és a keltezés – néhány fontos tudnivaló
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IX. Levelezési ismeretek
    - 1.A hivatalos levél
    - 2.A magánlevél
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - X. Nyelvünk változatossága
    - 1. Nyelvjárások
    - 2. A magyar nyelv határon túli nyelvváltozatai
      - 2.1. A magyar mint kisebbségi anyanyelv
      - 2.2. A többközpontú magyar nyelv
      - 2.3. Miben különböznek a határon túli nyelvváltozatok?
      - 2.4. A határtalanítás programja
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Nyelvhasználati kérdések
- Záró kérdéssor

« Előző | Következő »

# 4. A forduló

A társalgás egyik legfőbb formai szabálya az, hogy egy időben csak egy személy beszélhet. Átfedés lehet, de ennek ideje legtöbbször alig néhány másodperc. Minthogy a társalgásban részt vevő minden személynek lehetőséget kell adni a beszédre, és a beszélők sorrendje nem rögzíthető előre, a beszélőváltás csak két résztvevőből álló társalgás esetén egyszerű (A után B, majd megint A és így tovább), minden más esetben beszélőváltási rendszer kiépítésére van szükség.

A társalgás egyik fontos szerkezeti egysége a beszélők egy megszólalása, másképpen a forduló (turn), ez lehet egy szó, egy mondat, de akár hosszabb ideig tartó fejtegetés is. A forduló végén úgynevezett átmeneti pont van. Az átmeneti pontok elkerülése vagy a megszólalás fordulójának magunknál tartása érdekében alkalmazható stratégia többek között az, hogy nem hallgatunk el, hanem ö-zünk (ö-ö-ö-ö), kerüljük a társak tekintetét, valamilyen gesztussal töltjük ki a szünetet. Ha úgy érezzük, hogy beszélőtársaink közül valaki átmeneti pontot akar érvényesíteni, önkéntelenül hangosabban, gyorsabban kezdünk beszélni. Ha mi akarjuk átvenni a forduló jogát az átmeneti pont közeledtével, a lényegtelen dolgokat (csak azt akarom mondani..., akarom mondani..., csak azt...) mintegy ismételve együtt mondjuk a beszélővel addig, míg az elhallgat; és csak akkor kezdjük el a tényleg közlésre szánt gondolatunkat ismertetni.

A beszéd koordinálásának feladatát, azaz a fordulók elosztását segítik megoldani a következő, H. Sack, E. Schegloff és G. Jefferson alkotta szabályok:

1. A következő beszélő az a személy lesz, akit az adott beszélő megszólít, akihez szavait intézi.

2. A következő beszélő az a személy lesz, aki elsőként szólal meg.

3. Ha a jelenlegi beszélő visszaveszi a szót azelőtt, hogy bárki más megszólalna, ismét a jelenlegi beszélőé lesz a szó.

E szabályok sorrendezettek, azaz az első szabály a második és a harmadik szabály fölé van rendelve. Így ha A kérdez B-től, C nem jogosult magához venni a szót csak azért, mert elsőnek szólal meg.

Hallgassa meg az alábbi részletet egy sportközvetítésből!

Hanganyag

A hanganyag átírását láthatják itt, ahol a zárójelbe (( ))-be tett pontok a szünetet jelölik, a gondolatjel, párbeszédjel (–) a megnyilatkozás folytatását, a nagybetű a hangosabb beszédmódot és a szögletes zárójel ([]) az egyszerre beszélést. A közvetítésből is jól hallatszik – és ezt az átirat csak megerősíti –, hogy nagyon sok esetben működik a társalgás egyik legfőbb szabálya, miszerint egy időben csak egy ember beszélhet. Több esetben hallhatunk átfedést, ezeknek az ideje a tananyagban leírtaknak megfelelően valóban csak néhány másodperc.

Jól megfigyelhetők a közvetítésből a tipikus szomszédsági párok is: a társalgást elindító figyelemfelhívás – válasz szekvencia, a kérdés – felelet szekvencia; valamint nyomon követhető, milyen beszélőváltási stratégiát alkalmaznak a riporterek (hangerő, szóismétlés, durva közbevágás stb.)

Czollner Gyula: Lacci!

Palik László: Igen, Gyula, parancsolj [kérlek].

C. Gy. [hhhh] Nem akarom túlfeszíteni a húrt, [de] –

P. L. [DE, DE] kérdezz bátran!

Cz. Gy. Amikor utoljára mondtam, hogy Montoya esetleg összeszedheti Schu[machert] –

P. L. [Igen] parancsolj.

Cz. Gy. – akkor 6,6 másodperc [volt].

P. L. [Úgy van drága Gyulám!] [Most] –

Cz. Gy. [Mos]

P. L. – 4,5 [másodperc] –

Cz. Gy. [Igen]

P. L. – kínálkozik kettejük kö[zött].

Cz. Gy. [ÉN, ÉN]

P. L. [Mire] gondolsz Gyulám?

Cz. Gy. Én arra gondolok, hogy (..) közeledik.

P. L. Hova?

Cz. Gy. Hát, Schumacherhez.

P. L. Áhá. (…) Tehát Juan Pablo Montoya Michael Schumacherhez [közeledik].

Cz. Gy. [Igen]

P. L. Gyula! Nézzük még egy kicsit a mérkőzést, jó?

Cz. Gy. Jó!

P. L. Értem én, hogy az a [két] –

Cz. Gy. [Ott]

P. L. – másodperc számodra (..) mértékadó információ. Szerinted ebben a piros autóval közlekedő fiatalembernek nem szólnak a boxból, hogy halad mögötte ez a fehér-kék autóval (.) öm (..) közlekedő úriember? Tehát, szerinted ez az információ nincs meg számára, Gyula?

Cz. Gy. Ö, szólnak neki, csak a (…) kék-fehér (…) autóval (…) közlekedő úriember, az gyors!

P. L. Gyors?! Gyula, ez tény! Tehát, ez ábszolút tény! Ő gyors!

Cz. Gy. Igen.

P. L. Szerinted a piros autóval közlekedő fiatalember, drága Gyula, az lassú?

Cz. Gy. Ö (.) nem lassú, (…) de én úgy látom, hogy most (…) tehát

P. L. Igen

Cz. Gy. a verseny jelen helyzetében, (…) [ott]

P. L. [ez] tehát ez [neked verseny?!]

Cz. Gy. [I (.) ott jön! Ott, ott!]

P. L. Ott jön, ott jön!

Cz. Gy. Nézd!

P. L [De itt már]

Cz. Gy. [3,6, odanézz!]

P. L. Úristen, Gyula!

« Előző | Következő »