Jegyzetek a nyelvről

- Jegyzetek a nyelvről
- Bevezető
- Első rész: Beszédképzés, beszédtechnika
  - I. Hangtan: A magyar beszédhangok és tulajdonságaik
    - 1. A beszédszervek és működésük
    - 2. A magyar beszédhangok felosztása
    - 3. A hangok egymásra hatása a beszédben
      - 3.1. A magánhangzók egymásra hatása: magánhangzó-törvények
      - 3.2. A mássalhangzók egymásra hatása: mássalhangzó-törvények
    - 4. Az artikulációs bázis
    - 5. A szótag fogalma, szerkezeti felépítése
    - 6. Mondatfonetikai eszközök
      - 6.1. A magyar hangsúly
      - 6.2. A hanglejtés
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - II. Beszédtechnika a gyakorlatban, hangsúlyozási alapismeretek
    - 1. Beszédünk jellemzői
    - 2. A hangsúly és a hanglejtés
      - 2.1. Az értelmi hangsúly
      - 2.2. A beszédszünet
      - 2.3. A hangsúlyozás szabályszerűségei
        - 2.3.1. Hangsúlyos elemek a mondatban
        - 2.3.2. Hangsúlytalan elemek a mondatban
        - 2.3.3. A szünet, a kapcsolás és a tagolás
      - 2.4. Az érzelmi hangsúly(feladat)
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Beszédképzés, beszédtechnika
- Második rész: A szóbeli kommunikáció jellemzői
  - III. Beszédelemzés, társas érintkezés
    - 1. Társalgási szabályok
    - 2. A megszólításról
    - 3. Társalgási alapelvek
    - 4. A forduló
    - 5. A szomszédsági párok
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IV. Kommunikáció az osztályteremben
    - 1. A tanár-diák interakció főbb sajátosságai
    - 2. Főbb udvariassági szabályok a tanórán
    - 3. Néhány didaktikai feladat kommunikációja
      - 3.1. Kérdezés
      - 3.2. Értékelés
      - 3.3. Instrukcióadás
      - 3.4. Tanári magyarázat
    - 4. Viselkedésszabályozás, az iskolai szocializáció néhány kommunikációs vonatkozása
    - 5. Rituálék az osztályteremben
    - 6. Nem nyelvi kommunikáció a tanórán
    - 7. A Pygmalion-effektus
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - A szóbeli kommunikáció jellemzői
- Harmadik rész: Nyelvhasználati kérdések
  - V. Nyelvhelyesség: Idegen hatások és gyakori tévesztések a magyar nyelvben
    - 1. Idegen hatások, idegenszerűségek a magyar nyelvhasználatban
    - 2. Az idegen szavak ejtése és helyesírása
    - 3. Szótévesztés
    - 4. Szóláskeveredések
    - 5. Terpeszkedő kifejezések
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VI. Nyelvhelyesség: Igekötők, ragozás, névmások, nyelvi babonák
    - 1. Igekötő-használati kérdések
    - 2. Nehézségek az ikes ragozásban
    - 3. A suksükölés – és ami körülötte van
    - 4. Egyes vonatkozó névmások használatáról – dióhéjban
    - 5. Nyelvi babonák
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Egybe- és különírás, kis- és nagybetűs írásmód, tulajdonevek
    - 1. Helyesírásunk alapelvei
    - 2. Külön vagy egybe? Ez itt a kérdés…
      - 2.1. Az összetett szavak egybeírásának legtöbbször három fő oka van:
      - 2.2. Igekötős szavak
      - 2.3. A szóösszetételek fajtái
      - 2.4. Mozgószabályok
      - 2.5. Idegen írásmódú előtagot tartalmazó szóösszetételek esetén – a kiejtés függvényében – kétféle módon járhatunk el:
      - 2.6. Tulajdonnevet tartalmazó összetételek írásmódja
    - 3. Hogyan írjam: kisbetűvel, naggyal?
    - 4. A nevek toldalékolásának problémásabb esetei
    - 5. Tulajdonnevekből képzett melléknevek írásmódja – családnevek, földrajzi nevek:
    - 6. Intézménynevek, márkanevek, díjak, kitüntetések, címek
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VIII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Elválasztás, írásjelhasználat, rövidítések, számok
    - 1. Az elválasztás
    - 2. Az írásjelhasználat problematikusabb esetei
      - 2.1. Írásjelhasználat szavak között
      - 2.2. Idézőjel, idézet
      - 2.3. Írásjelhasználat – szavakon belül
    - 3. A fontosabb rövidítések, betű- és mozaikszók
    - 4. Számok írása és a keltezés – néhány fontos tudnivaló
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IX. Levelezési ismeretek
    - 1.A hivatalos levél
    - 2.A magánlevél
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - X. Nyelvünk változatossága
    - 1. Nyelvjárások
    - 2. A magyar nyelv határon túli nyelvváltozatai
      - 2.1. A magyar mint kisebbségi anyanyelv
      - 2.2. A többközpontú magyar nyelv
      - 2.3. Miben különböznek a határon túli nyelvváltozatok?
      - 2.4. A határtalanítás programja
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Nyelvhasználati kérdések
- Záró kérdéssor

« Előző | Következő »

# 5. A szomszédsági párok

A társalgás másik fontos szerkezeti eleme a forduló mellett a szomszédsági vagy szoros pár, amely két szorosan egymáshoz kötődő, egymást feltételező, párba rendeződött megszólalásból áll. Tipikus, mindennapi életünkben gyakori szoros párok a kérdés – válasz; üdvözlés – ajánlat – elfogadás vagy visszautasítás; kijelentés – tudomásulvétel; bókolás – elfogadás vagy visszautasítás; kérés – teljesítés, mint amilyenek a – „Szevasz.” – „Szevasz.”; – „Rágyújtasz?” – „Kösz, most nem.” típusú párbeszédek.

A társalgás elindításához először is fel kell hívnunk magunkra a másik figyelmét, el kell érnünk, hogy ő hajlandóságot mutasson az együttműködésre, azaz a társalgásban való részvételre. Ezt a célt szolgálja a felhívás – válasz szekvencia. Még a jobb családokban is hányszor kell feleslegesen megismételni az olyan jellegű mondatokat, mint a „Rituskám, menj már lefeküdni!”. Sokkal hatásosabb, ha először csak a felhívás hangzik el: „Kislányom!”, majd csak az igenlő – „Igen” vagy „Tessék” stb. – válasz után mondjuk el kérésünket.

Sokkal bonyolultabb a társalgást mindkét fél egyetértésével befejezni. Schegloff és Sacks szerint ez úgy történik, hogy a felek két fő lépéssel zárják beszélgetésüket. Az első a zárást megelőző állítás és az erre adott válasz. Ha az egyik fél úgy gondolja, hogy a téma kimerült, összefoglalhatja az addig elhangzottakat, például „Szóval így történt”; „Nem is gondoltam volna arra, hogy ez megtörténhet”, vagy olyanokat mondhat, hogy „Hát ez van”, „Oké”, „Na jó”, „Hát akkor...” stb., mintegy ezzel jelezve a téma lezárását. Az ilyen jellegű mondatok révén megnyílik a lehetőség a zárásra. A társ ilyenkor vagy új témát dob be, vagy beleegyezik a társalgás befejezésébe. A második, záró rész ily módon a zárást megelőző állítással (állításokkal) és a rá adott válasszal (válaszokkal) kezdődik, és a végső megnyilatkozás-váltással fejeződik be. Miután a felek mindegyike semmitmondó szavaival tulajdonképpen lemondott a forduló jogáról, a végső zárást még megelőzhetik az udvariassági formulák, jókívánságok vagy mondjuk egy későbbi találkozás szándékának vagy időpontjának jelzései, de utána általában már csak az elköszönés marad.

Ezek a társalgási konvenciók nagyon erősek. Be nem tartásuk időveszteséggel, rosszabb esetben sértődéssel, társadalmi következményekkel is járhat.

A telefonbeszélgetés kiváló terep a szoros párok illusztrálására. Már a tárcsázás után megjelenik egy szoros pár első, sajátos tagja, amely nem verbális megnyilatkozás, hanem csörgés.

A felhívás – válasz szekvenciák mögött rejtőző implicit szabályok ismeretének hiánya törvényszerűen vezet az egyébként elkerülhető mérgelődéshez, a kommunikáció zavaraihoz. Ahogy egy utcai találkozásnál „Szervusz”-t köszönve tesszük közzé felhívásunkat, amivel azt szeretnénk elérni, hogy a másik köszönjön vissza, és ezzel mutasson hajlandóságot a kapcsolatfelvételre; úgy várjuk a csengetés után a választ: „Tessék, Kovács lakás” vagy egyszerűen „Tudakozó”. Amennyiben ez elmarad, és a kagylóba nem szól bele senki, az elmaradt válasszal a felhívás a folytatásra is elmarad. A beszélgetés még az előtt megakadhat, mielőtt ténylegesen elkezdődne. Az sem jobb, ha nem várjuk meg, hogy valaki válaszoljon felhívásunkra (csengetésünkre), hanem rögtön belefogunk mondandónkba. Ha a felhívás egyszer már elhangzott, akkor arra mindenképpen válasznak kellene következnie.

Napjainkban, amikor a mobiltelefon mindennapos, és a számítógépes telefonálás (a skype) esetén a kamera segítségével a csengetés pillanatától már láthatjuk a hívó felet, a telefonbeszélgetésekre jellemző szoros párok eltér(het)nek a vonalas hívásoknál tapasztaltaktól.

« Előző | Következő »