Jegyzetek a nyelvről

- Jegyzetek a nyelvről
- Bevezető
- Első rész: Beszédképzés, beszédtechnika
  - I. Hangtan: A magyar beszédhangok és tulajdonságaik
    - 1. A beszédszervek és működésük
    - 2. A magyar beszédhangok felosztása
    - 3. A hangok egymásra hatása a beszédben
      - 3.1. A magánhangzók egymásra hatása: magánhangzó-törvények
      - 3.2. A mássalhangzók egymásra hatása: mássalhangzó-törvények
    - 4. Az artikulációs bázis
    - 5. A szótag fogalma, szerkezeti felépítése
    - 6. Mondatfonetikai eszközök
      - 6.1. A magyar hangsúly
      - 6.2. A hanglejtés
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - II. Beszédtechnika a gyakorlatban, hangsúlyozási alapismeretek
    - 1. Beszédünk jellemzői
    - 2. A hangsúly és a hanglejtés
      - 2.1. Az értelmi hangsúly
      - 2.2. A beszédszünet
      - 2.3. A hangsúlyozás szabályszerűségei
        - 2.3.1. Hangsúlyos elemek a mondatban
        - 2.3.2. Hangsúlytalan elemek a mondatban
        - 2.3.3. A szünet, a kapcsolás és a tagolás
      - 2.4. Az érzelmi hangsúly(feladat)
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Beszédképzés, beszédtechnika
- Második rész: A szóbeli kommunikáció jellemzői
  - III. Beszédelemzés, társas érintkezés
    - 1. Társalgási szabályok
    - 2. A megszólításról
    - 3. Társalgási alapelvek
    - 4. A forduló
    - 5. A szomszédsági párok
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IV. Kommunikáció az osztályteremben
    - 1. A tanár-diák interakció főbb sajátosságai
    - 2. Főbb udvariassági szabályok a tanórán
    - 3. Néhány didaktikai feladat kommunikációja
      - 3.1. Kérdezés
      - 3.2. Értékelés
      - 3.3. Instrukcióadás
      - 3.4. Tanári magyarázat
    - 4. Viselkedésszabályozás, az iskolai szocializáció néhány kommunikációs vonatkozása
    - 5. Rituálék az osztályteremben
    - 6. Nem nyelvi kommunikáció a tanórán
    - 7. A Pygmalion-effektus
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - A szóbeli kommunikáció jellemzői
- Harmadik rész: Nyelvhasználati kérdések
  - V. Nyelvhelyesség: Idegen hatások és gyakori tévesztések a magyar nyelvben
    - 1. Idegen hatások, idegenszerűségek a magyar nyelvhasználatban
    - 2. Az idegen szavak ejtése és helyesírása
    - 3. Szótévesztés
    - 4. Szóláskeveredések
    - 5. Terpeszkedő kifejezések
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VI. Nyelvhelyesség: Igekötők, ragozás, névmások, nyelvi babonák
    - 1. Igekötő-használati kérdések
    - 2. Nehézségek az ikes ragozásban
    - 3. A suksükölés – és ami körülötte van
    - 4. Egyes vonatkozó névmások használatáról – dióhéjban
    - 5. Nyelvi babonák
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Egybe- és különírás, kis- és nagybetűs írásmód, tulajdonevek
    - 1. Helyesírásunk alapelvei
    - 2. Külön vagy egybe? Ez itt a kérdés…
      - 2.1. Az összetett szavak egybeírásának legtöbbször három fő oka van:
      - 2.2. Igekötős szavak
      - 2.3. A szóösszetételek fajtái
      - 2.4. Mozgószabályok
      - 2.5. Idegen írásmódú előtagot tartalmazó szóösszetételek esetén – a kiejtés függvényében – kétféle módon járhatunk el:
      - 2.6. Tulajdonnevet tartalmazó összetételek írásmódja
    - 3. Hogyan írjam: kisbetűvel, naggyal?
    - 4. A nevek toldalékolásának problémásabb esetei
    - 5. Tulajdonnevekből képzett melléknevek írásmódja – családnevek, földrajzi nevek:
    - 6. Intézménynevek, márkanevek, díjak, kitüntetések, címek
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VIII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Elválasztás, írásjelhasználat, rövidítések, számok
    - 1. Az elválasztás
    - 2. Az írásjelhasználat problematikusabb esetei
      - 2.1. Írásjelhasználat szavak között
      - 2.2. Idézőjel, idézet
      - 2.3. Írásjelhasználat – szavakon belül
    - 3. A fontosabb rövidítések, betű- és mozaikszók
    - 4. Számok írása és a keltezés – néhány fontos tudnivaló
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IX. Levelezési ismeretek
    - 1.A hivatalos levél
    - 2.A magánlevél
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - X. Nyelvünk változatossága
    - 1. Nyelvjárások
    - 2. A magyar nyelv határon túli nyelvváltozatai
      - 2.1. A magyar mint kisebbségi anyanyelv
      - 2.2. A többközpontú magyar nyelv
      - 2.3. Miben különböznek a határon túli nyelvváltozatok?
      - 2.4. A határtalanítás programja
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Nyelvhasználati kérdések
- Záró kérdéssor

« Előző | Következő »

# 6. Nem nyelvi kommunikáció a tanórán

A nonverbális kommunikáció magában foglalja az emberi interakciót befolyásoló összes nem nyelvi természetű jelenséget. Állhat önmagában is, vagy a nyelvileg megformált szöveget kíséri. Mind a tanár, mind a tanulók nonverbális jelzései hatással vannak a tanórai interakcióra. A főbb nem nyelvi csatornák és jelzések a tanórán:

A beszéd paralingvisztikai velejárói: a hangsúly, hangerő, hanglejtés, hangfekvésváltás, beszédszünet mind a tanári, mind a tanulói beszédet értelmezik, árnyalják. Kiemelten fontos, hogy a pedagógus képes legyen megfelelően „játszani” a hangjával, vagyis a fenti vokális jelzéseket a pedagógiai célok és a helyzet függvényében alkalmazni (természetesen a hangadottságainak figyelembevételével). Ide soroljuk még azokat a hangadásokat, amelyek önmagukban is képesek üzenetet kommunikálni. Ilyenek a sírás, az ásítás, a nevetés, a torokköszörűlés (krákogás) stb. Az első kettő a tanulókra lehet jellemző. A sírás a kudarcélmény, az ásítás az unalom vagy a fáradtság jelzése. A nevetés mindkét fél részéről lehetséges, legtöbbször egyidejűleg az órai humor hatására vagy egyéb derültséget kiváltó helyzetben. A tudatos torokköszörülés a tanár részéről figyelmeztetést jelenthet.

A tekintet, a nézésmód a kommunikáció során nemcsak érzelemkifejező funkciót tölt be, hanem viselkedésszabályozót is. Visszajelzést ad a tanárnak a tanulókról: a megértésről, a témához és a pedagógushoz való viszonyulásukról.

A mimika leginkább az érzelmek tükröztetésére szolgál, de mindkét fél részéről kiemelten fontos az önszabályozás. Elvárás a tanulók részéről, hogy a pedagógus ne pókerarccal, hanem élénk mimikával kommunikáljon.

A különböző testrészekkel végzett gesztusok kiemelt szereppel bírnak. A gyakori bólogatással a tanár segít, biztat, motivál. A helyes tanulói válasz értékelése is történhet csak bólintással, a rossz válasz értékelése pedig fejrázással. Mutatóujjának feltartásával és mozgatásával a tanár figyelmeztet, mutatóujjának szája elé helyezésével csendet kér. Kinyújtott karját lefelé mozgatva leülésre szólít fel.

A testtartás és testmozgás is jelzés értékű. A tanár kissé előrehajló testtartása érdeklődést, elfogadó magatartást jelenthet, míg a hátrahajlása meglepődést, egyet nem értést. A tanuló lehajtja a fejét, ha nem akarja, hogy felszólítsák: görnyedt testtartása bizonytalan tudást sugall. A pedagógus megfelelő mértékű mozgása az osztályban segítheti, a helyzetet figyelembe nem vevő túlmozgása zavarhatja a tantermi kommunikáció folyamatát. A megjelenés (öltözködés, frizura, ékszerek) mind a tanár, mind a tanulók esetében az énbemutatás, az énkép (a szociálpszichológiában a homlokzat) megjelenítésének fontos eszközei. A térköz a kommunikáló felek közti távolság. Mértékét kulturális szokások, a tanár-diák viszony és a tanterem berendezése is befolyásolja. A hatékony tanár jól kihasználja a rendelkezésére álló fizikai teret, céljainak megfelelően odafordul vagy elfordul, lehajol vagy hátrahúzódik, közeledik vagy távolodik az egyes tanulóktól. A partner megérintése szintén kultúrafüggő, de a tanulók életkora is befolyásolja. Kisiskolások esetén például a fej megsimogatása a tanár részéről pozitív hatású (biztató, megnyugtató) lehet, idősebb tanulók esetében viszont már kerülendő.

A nonverbális csatornák külön-külön is elemezhetők, de valójában, a kommunikáció folyamatában egymástól nem függetlenek, többnyire egyidejűleg működnek. Vannak összetett gesztusok, mint például az értetlenséget jelző vállvonogatás, amely széttárt tenyérrel és felvont szemöldökkel szokott együtt járni. Vagy ha a tanár haragos, mert a diákok nem készültek, akkor hátrahajló testtartás, homlokráncolás, szúrós tekintet, gesztikuláció, nagyobb hangerő, magasabb hangfekvés stb. egyidejűleg jellemzi, illetve kíséri a beszédét.

« Előző | Következő »