Gyógypedagógiai pszichodiagnosztika

- Gyógypedagógiai pszichodiagnosztika
- Célok
- 1. lecke: A diagnosztika, a gyógypedagógiai pszichodiagnosztika fogalma, elméleti alapjai
  - 1.1. A diagnosztika fogalma, modelljei
  - 1.2. A diagnosztikus kérdések megközelítésének lehetőségei a gyógypedagógiában
  - 1.3.A diagnosztika új útjai és jövője
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 2. lecke: A gyógypedagógiai pszichodiagnosztikai tevékenység intézményrendszere, etikai kérdések, szakemberek kompetenciája a diagnosztikus munkában, diagnosztikus protokollok alkalmazása
  - 2.1. A gyógypedagógiai pszichodiagnosztikai tevékenység intézményrendszere
  - 2.2. A szakemberek kompetenciája a diagnosztikus munkában
  - 2.3. Etikai kérdések a diagnosztikus munkában
  - 2.4. Diagnosztikus protokollok
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 3. lecke: A gyógypedagógiai pszichodiagnosztika vizsgáló eljárásai: a tesztelés
  - 3.1. A tesztek alapgondolata
  - 3.2. A pszichológiai tesztek fajtái
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 4. lecke: Az anamnézis ismertetése, szerepe a diagnosztikus tevékenységben
  - 4.1. Az anamnézis fogalma és szerepe a diagnosztikus munkában
  - 4.2. Az anamnézis felvételének körülményei
  - 4.3. Az anamnézis meghatározott szempontjai
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 5. lecke: A megfigyelés, mint módszer a diagnosztikus munkában
  - 5.1. A megfigyelés, mint módszer
  - 5.2. A megfigyelés szerepe a komplex vizsgálatokban
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 6. lecke: Az intelligencia fogalma és mérése
  - 6.1. Az intelligencia fogalma
  - 6.2. Az intelligencia mérési lehetőségei, az intelligencia kvóciens kialakulása
  - 6.3. Az intelligencia megközelítései
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 7. lecke: Az intelligencia mérése I.
  - 7.1. A Budapesti Binet intelligenciateszt
  - 7.2. A Wechsler-féle intelligenciavizsgálatok
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 8. lecke: Az intelligenciatesztek ismertetése II.
  - 8.1. A Raven-féle vizsgálati elv és a Raven-teszt
  - 8.2. A Snijders-Oomen – féle nonverbális intelligenciateszt
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 9. lecke: A vizuális percepció, a vizuo-motoros koordináció vizsgálata: A Frostig és a Bender tesztek
  - 9.1. Frostig-teszt
  - 9.2. Bender tesztek
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 10. lecke: Az emberalak-ábrázolás Goodenough-féle minősítése és értékelése
  - 10.1. Az emberalak-rajz értékelése Goodenough módszerével
  - 10.2. Interkorrelációs kapcsolatok a Goodenough-féle emberábrázolás kapcsán
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 11. lecke: Vizsgálatok korai életkorban és értelmi elmaradás esetén
  - 11.1. Korai életkorban elvégezhető vizsgálatok
  - 11.2. Értelmi elmaradás esetén alkalmazható vizsgálatok
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 12. lecke: Személyiségvizsgáló eljárások
  - 12.1. A projektív tesztek
  - 12.2. Széles körben alkalmazott projektív eljárások
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 13. lecke: A komplex vizsgálati eredmények és a szakértői vélemény
  - 13.1.A szakértői vélemény kialakítása, tartalma
  - 13.2. A szülők tájékoztatása a vizsgálat eredményeiről
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- Kérdések és feladatok

« Előző | Következő »

# 2.3. Etikai kérdések a diagnosztikus munkában

A komplex vizsgálatok elvégzésének, eljárásainak szabályozása egyrészt a jogszabályokból ered, mely részletesen ismerteti a szakértői bizottsági tevékenység feladatait, az eljárásrendet, a szakemberek kompetenciakörét, illetve a szakértői véleményre vonatkozó megállapításokat. A vizsgálatokra vonatkozó etikai kérdésekben azonban ilyen egységes elv nem található. A komplex vizsgálatban részt vevő szakemberek szakmai etikai kódexeinek ajánlása lehet az irányadó az etikai kérdésekben. Így a pszichológusok esetében a Pszichológusok Szakmai Etikai Kódexe, a SZEK (MPT, 2004), a gyógypedagógusok esetében a Gyógypedagógusok Etikai Kódexe (MAGYE, 2011), logopédusok esetében a Logopédusok Etikai Kódexe (MLSZSZ, 2010), illetve az orvosok esetében a Magyar Orvosi Kamara Etikai Kódexe (MOK, 2012). Az egyes etikai kódexek, a komplex vizsgálatokra vonatkozó közös elemeit Nagyné Réz Ilona és Mészáros Andrea (2012) foglalják össze. A segítő szakmákban alkalmazandó egyetemes erkölcsi elvek minden, általunk említett etikai kódexben szerepelnek, „melyek közül a legfontosabbak:

- az emberi méltóság tisztelete,
- elkötelezettség és felelősség,
- feddhetetlenség,
- a „nem ártani, hanem segíteni” elve,
- a legjobb szaktudás szerinti eljárások alkalmazása,
- a kompetenciahatárok betartása,
- a titoktartási kötelezettség,
- a korrekt tájékoztatás,
- a kliens védelme” (Nagyné és Mészáros, 2012; 44. old.).

A segítő együttműködésben megfogalmazott elvek mellett azonban a publicitással, a kutatási tevékenységgel kapcsolatban is előírások szerepelnek az etikai kódexekben. Specifikusan a Pszichológusok szakmai etikai kódexében erőteljesen megjelenik a pszichológiai eljárások védelme és felhasználásuk szabályozása is (Nagyné és Mészáros, 2012; MPT, 2004).

A diagnosztikus munka során betartandó etikai elvek kapcsán két csoportosítást említ a Diagnosztikai kézikönyv erre vonatkozó fejezete (Nagyné és Mészáros, 2012). Egyrészt a felelős gondolkodás és az emberi méltóság tisztelete elvei alapján ismertetik az etikai elvárásokat (Krueger és McLeod, 1994, idézi Nagyné és Mészáros, 2012), másrészt pedig a vizsgálat folyamatának etikai elveit mutatják be (Rae, 2001, idézi Nagyné és Mészáros, 2012). Ezeket az ismertetett elveket a 2. sz. táblázatban és a 2. sz. ábrán szemléltetjük. Jelen munka 2. sz. táblázatban csak az etikai alapelvekre térünk ki, a teljesítendő elvárások részletes leírását Nagyné és Mészáros (2012) ismerteti.

2.2.sz. táblázat: Etikai alapelvek a diagnosztikus folyamatban Krueger és McLeod (1994, idézi Nagyné és Mészáros, 2012) alapján

Az előbbi csoportosítás a vizsgálat egészének folyamatára vonatkozik, míg a diagnosztikus munka egyes szakaszaira vonatkozó elveket a 2. sz. ábrán foglaljuk össze Rae (2001, idézi Nagyné és Mészáros, 2012) alapján

2.1.sz. ábra: A vizsgálati folyamatban alkalmazandó etikai elvek összefoglalása Rae (2001, idézi Nagyné és Mészáros, 2012) alapján.

Az áttekintett etikai alapelvek betartása ellenére azonban számos etikai dilemmába ütközhet a szakember, ezek kiküszöbölésére, az etikus döntések meghozatalához alkalmazható négylépéses modell állhat rendelkezésünkre:

1. „Első lépésben az vizsgálati/értékelési folyamat során a résztvevőktől kellő információt kell összegyűjteni a javaslatok, döntések meghozatalához.
2. Második lépésben a vizsgálatvezető megvizsgálja a kialakult javaslatból/döntésből fakadó pozitív vagy negatív következményeket. Konzultál a szülőkkel, és megvitatja az esetleges döntés hatásait a gyermek fejlődésére.
3. A harmadik lépés a javaslatok közül a lehető legmegfelelőbb megtalálása és kiválasztása, valamint a választásnak megfelelő döntés végrehajtása.
4. A folyamat negyedik, befejező lépése az összegzés, amikor a megfelelő lehetőségek alkalmazásával elkerülhetők az etikai dilemmák.” (Nagyné és Mészáros, 2012, 58. old.).

A diagnosztikus munkában az etikai alapelvek és normák pontos követése rendkívül fontos a kockázatok csökkentése céljából.

.

« Előző | Következő »