Bevezetés az irodalomtudományba

- Bevezetés az irodalomtudományba
- Tartalomjegyzék
- Előszó
- I. INTÉZMÉNYTÖRTÉNET
  - I. 1. Egyetemek és akadémiák a késői középkorban és a korai újkorban (Balázs Mihály)
  - I. 2. Az irodalom intézménytörténete a 18-19. században (Gere Zsolt)
    - I.2.1. Az intézmény fogalma
    - I.2.2. Az irodalom intézményei
    - I.2.3. A Magyar Tudományos Akadémia
    - I.2.4. A Kisfaludy Társaság (1836-1952)
  - I. 3. Ellenőrző kérdések és feladatok az Intézménytörténet című fejezethez
- II. FILOLÓGIA
  - II.1. Fejezetek a filológia történetéből (Fazekas Sándor)
    - II.1.1. Antikvitás
    - II.1.2. A filológia a középkorban
    - II.1.3. A filológia reneszánsza – a reneszánsz filológia
    - II.1.4. Felvilágosodás
    - II.1.5.A modernkori filológia
  - II.2. Legfontosabb módszertani eljárások és szakkifejezések (Fazekas Sándor)
    - II.2.1. A stemma
    - II.2.2. Kiadástípusok
    - II. 2. 3. Fontosabb szakkifejezések listája
    - II. 2.4. Íráshordozók és medialitás
  - II. 3. Digitális filológia (Labádi Gergely)
    - II.3.1. A számítógép mint eszköz
    - II.3.2. A könyvbeli szöveg
    - II.3.3. A számítógép mint médium – a szöveg az információs társadalomban
    - II.3.4. A digitális szöveg
    - II.3.5. Mihez kezd(j)ünk a digitális szöveggel?
    - II.3.6. Digitális szöveg- és tanulmánygyűjtemények, könyvtárak
  - II. 4. Ellenőrző kérdések és feladatok a Filológia című fejezethez
- III. RETORIKA (Ötvös Péter)
  - III. 1. Rövid történet
  - III. 2. A retorikai beszéd felosztása
  - III. 3. Példa a beszédnemek irodalmi használatára
    - III. 3. 1. Petőfi Sándor: Füstbe ment terv
    - III. 3. 2. József Attila: Arany
    - III. 3. 3. Akartok-e rabok lenni?
  - III. 4. Feladatok és kérdések a Retorika című fejezethez
- IV. VERSTAN (Bognár Péter)
  - IV.1. Alapvetés
    - IV.1.1. Az ismétlődés fogalma
    - IV.1.2. Verstan és poétika
    - IV.1.3. Verstan és előadásmód
  - IV.2. Magyar vers, magyar verstan
    - IV.2.1. Nemzeti versidom
    - IV.2.2. Versidomvita
  - IV.3. Általános metrika
    - IV.3.1. A Jakobson–Lotz-axiomatika
    - IV.3.2. Metrikai összetevők + metrikai szabályok
    - IV.3.3. Nyelvi összetevők + metrikai szabályok
      - IV.3.3.1. Összetevők
        - IV.3.3.1.1. A megfelelések fajtái
        - IV.3.3.1.2. A numerikus szabályozottság tárgya
      - IV.3.3.2. Szabályrendszer
        - IV.3.3.2.1. A numerikus szabályozottság elve: szám
        - IV.3.3.2.2. A numerikus szabályozottság elve: tartalom
        - IV.3.3.2.3. A numerikus szabályozottság elve: szám és tartalom
  - IV.4. Példatár a metrikai elemzésekhez
    - Átkozott legyen az éj
    - Angyaloknak nagyságos asszonya (RPHA 99)
    - Mikor Szennakerib az Jeruzsálemet (RPHA 940)
    - Elmelkedesek az örökke-valoságrol (RMKT 17, 9. 77/s)
  - IV. 5. Ellenőrző feladatok és kérdések a Verstan című fejezethez:

« Előző | Következő »

# II.2.2. Kiadástípusok

Kritikai kiadás: Egy mű, életmű, műfaj összes szövegforrását feltáró, jegyzetelt kiadás, amely a textológiailag legjobbnak ítélt forráson alapul. „1832 előtti szövegek esetében a betűhűség javasolt, a szükséges módosítás, emendálás következetes és részleteiben nyomon követhető legyen. Az 1832 és 1904 közötti szövegekben az írásjegyek az azonos hangértéket jelölő mai formában közölhetők. 1905 utáni szövegekre a mai helyesírási szabályzat vonatkozik. Az egyéni írássajátosságokat, verstani jellegzetességeket minden korszakban fokozottan figyelembe kell venni. Korszakhatárokon áthúzódó életművek esetében egységesen a jellemzőbb írásmód mellett kell dönteni. Kerülendő a szövegváltozatok kontaminációja.”[1]

Magyarázó jegyzetek és szövegkritikai apparátus tartozik hozzá (ld. a szakkifejezések listáját.)

Genetikus kiadás: a mű összes fellelhető szövegállapotát tartalmazó kiadás, amely alkalmas egy szöveg keletkezés- és alakulástörténetének bemutatására. Ez esetben emendálásra nincs lehetőség. Két fajtája a vertikális és a horizontális kiadás; célja a befogadó saját, kreatív olvasatainak elősegítése.[2]

Annak szemléltetésére, hogy erre szükség van, József Attila Nyár című versének példáját szeretnénk felidézni.[3] A példa azért különösen látványos, mert egy allegorikus költeményről van szó, amelynek csattanója hordozza a jelentés magvát, amely visszamenőlegesen értelmezi az allegóriát.

Nézzük, hogyan járt el Stoll Béla a kritikai kiadásban!

13. A kép. Stoll Béla kritikai kiadása | 13 B kép. József Attila Nyár című verse

[1] KECSKEMÉTI, i. m, 328.

[2] Pierre-Marc de BIASI, Horizontális kiadás, vertikális kiadás, a genetikus kiadások tipológiájának vázlata, Helikon 1998/4, 414–441.

[3] HORVÁTH Iván A szöveg című tanulmánya két változatot vet össze: az áttekintésünkben másodikként és negyedikként, csak befejezésével szereplő variánst (in HARGITTAY i. m. 93—113. A főbb szövegváltozatok elemzését l. SZABOLCSI Miklós, József Attila élete és pályája, 2, Kossuth, Bp., 2005, 250–255.

## Feladat

Állítsuk helyre az egyik, Stollnál nem teljes szöveggel szereplő változatot a kritikai kiadás alapján, oly módon, hogy próbáljuk a nem releváns elemeket (rövid-hosszú magánhangzók megkülönböztetése) kihagyni az átírásunkból! (József Attila szövegeiben rendszeresen előfordul, hogy minden magánhangzója rövid, de ez nem érinti a vers értelmezését).

Az ábra értelmezésének megkönnyítése érdekében rekonstruáljuk a kritikai kiadásból az első változat szövegét!

„Az első változat 1930 elején, először A Tollban, majd a Makói Friss Újságban, végül Dsida Jenő lapjában, az Erdélyi Pásztortűzben, június 29-én. Ez a ’nemzedéki’ változat.”

Az irodalomtörténész ezúttal picit nagyvonalúan kezelte a variánsokat, de természetesen egy ilyen sok szövegváltozattal rendelkező életművet nem lehet az utolsó.

Dőlt betűvel kiemeljük az értelmezés szempontjából fontos eltéréseket. (Érdemes a Stoll-féle, javított kritikai kiadás alapján dolgoznunk).[1]

Aranyos lapály, gólyahír,

áramló könnyűség a rét.

Ezüst derűvel ráz a nyír

egy szellőcskét és leng az ég.

Jön a darázs, jön, megszagol,

dörmög és vadrózsára száll.

A kérges rózsa meghajol –

még karcsu száron ing a nyár.

De megvastagszik s hadonász…

Vérbő eper a homokon,

bóbiskol, zizzen a kalász.

Vihar gubbaszt a lombokon.

Ily gyorsan múlik el nyaram.

Ördögszekéren hord a szél –

egy pillanat, és odavan,

amit egy nemzedék remél.

Egy évvel később, 1931-ben a zárlat erősen megváltozik. A változtatást 1930 vége, 1931 eleje közt hajtotta végre, amikor a Döntsd a tőkét kötet számára átírta korábbi verseit.” [2] A mű az új befejezéssel egészen más dimenziót kapott:

csattan a menny, és megvillan

elvtársaim: a kaszaél.

1934-ben, a Medvetáncban újabb változattal találkozhatunk:

csattan a menny, és megvillan

– dől a zápor – a kaszaél.

És végül az utolsó változat (Szabolcsinál adatok nélkül, Szabolcsi, i. m. 254.):

csattan a menny, és megvillan

kék, tünde fénnyel fönn a tél.

[1] JÓZSEF Attila összes versei, s.a.r. STOLL Béla, II. kötet, Balassi, Bp., 2005.

[2] SZABOLCSI, i. m. 251.

## Feladat

1. Milyen egyéb (dőlt betűvel immár nem jelölt) eltéréseket talál a szövegek között?
2. Próbálják értelmezni a különböző változatot! Ez egy versnek, vagy többnek tekintendő? Érveljen álláspontja mellett!

« Előző | Következő »