Bevezetés az irodalomtudományba

- Bevezetés az irodalomtudományba
- Tartalomjegyzék
- Előszó
- I. INTÉZMÉNYTÖRTÉNET
  - I. 1. Egyetemek és akadémiák a késői középkorban és a korai újkorban (Balázs Mihály)
  - I. 2. Az irodalom intézménytörténete a 18-19. században (Gere Zsolt)
    - I.2.1. Az intézmény fogalma
    - I.2.2. Az irodalom intézményei
    - I.2.3. A Magyar Tudományos Akadémia
    - I.2.4. A Kisfaludy Társaság (1836-1952)
  - I. 3. Ellenőrző kérdések és feladatok az Intézménytörténet című fejezethez
- II. FILOLÓGIA
  - II.1. Fejezetek a filológia történetéből (Fazekas Sándor)
    - II.1.1. Antikvitás
    - II.1.2. A filológia a középkorban
    - II.1.3. A filológia reneszánsza – a reneszánsz filológia
    - II.1.4. Felvilágosodás
    - II.1.5.A modernkori filológia
  - II.2. Legfontosabb módszertani eljárások és szakkifejezések (Fazekas Sándor)
    - II.2.1. A stemma
    - II.2.2. Kiadástípusok
    - II. 2. 3. Fontosabb szakkifejezések listája
    - II. 2.4. Íráshordozók és medialitás
  - II. 3. Digitális filológia (Labádi Gergely)
    - II.3.1. A számítógép mint eszköz
    - II.3.2. A könyvbeli szöveg
    - II.3.3. A számítógép mint médium – a szöveg az információs társadalomban
    - II.3.4. A digitális szöveg
    - II.3.5. Mihez kezd(j)ünk a digitális szöveggel?
    - II.3.6. Digitális szöveg- és tanulmánygyűjtemények, könyvtárak
  - II. 4. Ellenőrző kérdések és feladatok a Filológia című fejezethez
- III. RETORIKA (Ötvös Péter)
  - III. 1. Rövid történet
  - III. 2. A retorikai beszéd felosztása
  - III. 3. Példa a beszédnemek irodalmi használatára
    - III. 3. 1. Petőfi Sándor: Füstbe ment terv
    - III. 3. 2. József Attila: Arany
    - III. 3. 3. Akartok-e rabok lenni?
  - III. 4. Feladatok és kérdések a Retorika című fejezethez
- IV. VERSTAN (Bognár Péter)
  - IV.1. Alapvetés
    - IV.1.1. Az ismétlődés fogalma
    - IV.1.2. Verstan és poétika
    - IV.1.3. Verstan és előadásmód
  - IV.2. Magyar vers, magyar verstan
    - IV.2.1. Nemzeti versidom
    - IV.2.2. Versidomvita
  - IV.3. Általános metrika
    - IV.3.1. A Jakobson–Lotz-axiomatika
    - IV.3.2. Metrikai összetevők + metrikai szabályok
    - IV.3.3. Nyelvi összetevők + metrikai szabályok
      - IV.3.3.1. Összetevők
        - IV.3.3.1.1. A megfelelések fajtái
        - IV.3.3.1.2. A numerikus szabályozottság tárgya
      - IV.3.3.2. Szabályrendszer
        - IV.3.3.2.1. A numerikus szabályozottság elve: szám
        - IV.3.3.2.2. A numerikus szabályozottság elve: tartalom
        - IV.3.3.2.3. A numerikus szabályozottság elve: szám és tartalom
  - IV.4. Példatár a metrikai elemzésekhez
    - Átkozott legyen az éj
    - Angyaloknak nagyságos asszonya (RPHA 99)
    - Mikor Szennakerib az Jeruzsálemet (RPHA 940)
    - Elmelkedesek az örökke-valoságrol (RMKT 17, 9. 77/s)
  - IV. 5. Ellenőrző feladatok és kérdések a Verstan című fejezethez:

« Előző | Következő »

# IV.2.2. Versidomvita

A „nemzeti versritmus” kutatása a 20. században egy kérdés, a versrendszert meghatározónak vélt hangsúly eredete körül bontakozott ki, a vita középpontjában a versritmus nyelvi, ill. zenei eredetének problémája állt. Míg az ún. zenei eredet hívei,[1] Arany János idézett tanulmányából kiindulva a versritmus eredetét a nyelvtől függetlenül működő, elvont képletek megvalósulásában látták, addig a nyelvi eredet szószólói[2] – szintén Arany elméletére hivatkozva – a versritmust a nyelv természetes hangsúlyaiból vezették le.

A „magyar nemzeti versidom” hangsúlyviszonyainak feltárására irányuló, immár több mint százötven éves erőfeszítés kevés eredményt hozott: mind a hangsúly eredetének, mind ütembeli pozíciójának kérdése eldöntetlen maradt.

A vita eredménytelenségének okát a vita tárgyának természetében fedezhetjük fel. A „magyar nemzeti versidom”, néhány alapvonásának (szótagszám, metszet, a metszet, ill. a sorvég határolta beszédszakasz eleje felé található hangsúly) leírásán túl, verstani szempontból, nem vizsgálható, az ennél finomabb értelmezésre törekvő elméletek már olyan jelenségekről kénytelenek állításokat megfogalmazni, amelyek – objektív, tehát metrikai szempontból elemezhető adatok hiányában – csak az értelmező különböző értelmezői hagyományok meghatározta versérzékén keresztül férhetők hozzá.

[1] Legfontosabb szövegek: Négyesy László, Magyar verstan középiskolai segédkönyvül s magánhasználatra, Bp., Franklin-Társulat, 1886; Uő., Magyar verstan: Középiskolák számára és magánhasználatra, Bp., Franklin-Társulat, 1898; Horváth János, A középkori magyar vers ritmusa, Berlin, Ludwig Voggenreiter, 1928; Uő., A magyar vers, Bp., Magyar Tudományos Akadémia, 1948; Uő., Rendszeres magyar verstan, Bp., Akadémiai, 1951, 19692; Uő., Vitás verstani kérdések, Bp., Akadémiai, 1955 (Nyelvtudományi értekezések 7).

[2] Legfontosabb szövegek: Gábor Ignác, A magyar ősi ritmus, Bp., Lampel R., 1908; Uő., A magyar ritmus problémája, Bp., Lample R., 1925; Uő., A magyar ritmika válaszútja, Bp., Dr. Vajna és Bokor, é. n.; Négyesy László, Ritmus és verstechnika, BpSz, 1924, 194–228; Németh László, Magyar ritmus, Bp., Mefhosz, é. n.; Vargyas Lajos, A magyar vers ritmusa, Bp., Akadémiai, 1952; Uő., Magyar vers – magyar nyelv, Bp., Szépirodalmi, 1966.

« Előző | Következő »