Fonetika és fonológiai ismeretek szerepe a beszéd- és nyelvi zavarok diagnosztikájában, terápiájában

- Fonetika és fonológiai ismeretek szerepe a beszéd- és nyelvi zavarok diagnosztikájában, terápiájában
- Bevezetés, célkitűzések
- 1. Nyelv és beszéd: avagy a nyelvészeti ismeretek szerepe a beszéd- és nyelvi zavarok diagnosztikájában és terápiájában
  - 1.1. Logopédiai tevékenység meghatározása
  - 1.2. Nyelvészeti szempontok és logopédia
  - 1.3. Funkcióterület szerinti besorolás
  - 1.4. Kvalitatív értékelés fontossága
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 2. Bevezetés. A fonetika tárgya, meghatározása, történetének főbb szereplői. Beszédhang és fonéma.
  - 2.1. A fonetika tárgya
  - 2.2. A fonetika, mint interdiszciplináris tudományterület
  - 2.3. A fonetika területei
  - 2.4. Fonetika típusai
  - 2.5. A fonetika rövid története
  - 2.6. A beszéd folyamata
  - 2.7. A fonetika illetve a fonológia alapegységei
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 3. A beszéd mint neurofiziológiai műveletsor, idegi bázis.
  - 3.1. Az agyról
  - 3.2. A lebenyek élettana
  - 3.3. Agy és nyelv viszonyáról röviden (Ahlsen, 2006)
  - 3.4. Elektrofiziológiai eljárások
  - 3.5. Funkcionális képalkotó eljárások
  - 3.6. Kettős út modell
  - 3.7. A kisagy és nyelv kapcsolata
  - 3.8. Patológiás előfordulás- szerzett nyelvi zavar
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 4. A beszéd képzése. Beszédszervek: tüdő, gége, toldalékcső szerepe a hangképzésben
  - 4.1. A beszédszervek anatómiája
    - 4.1.1. Tüdő- légzési szakasz
    - 4.1.2. A gége – a zöngeképzés szakasza
    - 4.1.3. Toldalékcső- artikulációs szakasz
  - 4.2. A toldalékcső szerepe a hangképzésben
  - 4.3. A hangzók szerkezete
  - 4.4. Az artikulációs bázis
  - 4.5. Patológiás előfordulások
  - Összefoglalás
  - Kérdések
  - Irodalom
- 5. A beszéd észlelése. A hallás folyamata. Beszéd és hallás.
  - 5.1. A hallás szervei, folyamata
  - 5.2. Hallástartomány
  - 5.3. Észlelés
  - 5.4. Észlelést segítő tényezők
  - 5.5. Percepciós bázis
  - 5.6. Patológiás előfordulások
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 6. A beszéd, mint akusztikai jelsorozat
  - 6.1. Akusztika
  - 6.2. Akusztikai alapfogalmak
  - 6.3. Beszéd és akusztika
  - 6.4. Magánhangzók
  - 6.5. Mássalhangzók
  - Összefoglalás
  - Kérdések
  - Irodalom
- 7. A magyar beszédhangok állománya: magánhangzók és mássalhangzók
  - 7.1. A hangzók univerzális mechanizmusa
  - 7.2. A hangzók képzésének mechanizmusa (Gósy, 2004)
  - 7.3. Artikulációs konfiguráció
  - 7.4. Fonéma vagy sem?
  - 7.5. Nemzetközi Fonetikai Ábécé
  - 7.6. A beszédhangok osztályozása
  - 7.7. A magánhangzók osztályozása
  - 7.8. A mássalhangzók
    - 7.8.1. A keletkező akadály szerinti teljes felosztás (nem csak a magyar nyelvben megtalálható módok)
    - 7.8.2. A magyarra jellemző képzési módok
    - 7.8.3. A képzés helye
    - 7.8.4. Hangszalagműködés
    - 7.8.5. Időtartam
  - 7.9. Másodlagos artikuláció
  - 7.10. Fonetikai átírásról röviden
  - 7.11. Patológiás előfordulások
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 8. A koartikuláció
  - 8.1. A koartikuláció definíciója
  - 8.2. A fonetikai koartikuláció
  - 8.3. A fonológiai koartikuláció
    - 8.3.1. Hasonulás
    - 8.3.2. Mássalhangzó összeolvadás
    - 8.3.3. Mássalhangzó rövidülés, nyúlás
    - 8.3.4. Hangkivetés
    - 8.3.5. Hangbetoldás
  - 8.4. Mely tényezők határozzák meg a koartikulációt?
  - 8.5. Fonotaktikai szabályok
  - Összefoglalás
  - Kérdések
  - Irodalom
- 9. Szupraszegmentális jelenségek szerepe
  - 9.1. Definíció
  - 9.2. Dajkanyelvi sajátosságok
  - 9.3. A szupraszegmentális hangszerkezet funkciója
  - 9.4. Beszéddallam
  - 9.5. Hangsúly
  - 9.6. Hangerő
  - 9.7. Tempó
  - 9.8. Ritmus
  - 9.9. Szünet
  - 9.10. Hangszínezet
  - 9.11. A szupraszegmentális elemek észlelése
  - 9.12. Patológiás előfordulás
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 10. Az alkalmazott fonetikai kutatások jelentősége
  - 10.1. Az alkalmazott kutatások területei
  - 10.2. Beszédzavarok, hangképzési zavarok fonetikája
  - 10.3. Beszédtechnika
  - 10.4. Beszélő felismerése a beszédének fonetikai vizsgálata alapján
  - 10.5. A beszéd mesterséges előállítása, felismerése
  - 10.6. Adatbázisok
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
- 11. Fonetika és fonológia
  - 11.1. Mi a fonológia?
  - 11.2. Beszédhang és fonéma
  - 11.3. Fonológiai elméletek
    - 11.3.1. A fonológia lineáris elméletei
    - 11.3.2. Nem lineáris elméletek
  - Összefoglalás
  - Kérdések, feladatok
  - Irodalom
  - Önellenőrző kérdéssor

« Előző | Következő »

# 4.1.2. A gége – a zöngeképzés szakasza

A gége elsődleges élettani feladata, hogy a légcső elzárásával az ételt/italt a nyelőcsőbe terelje, s másodlagos feladataként értelmezhető a hangképzés. A tüdő kivezető csöve a légcső, melynek falát C alakú porcok alkotják, kb. 10-12 cm hosszú, s a tetején helyezkedik el a gége (larynx). Öt porc alkotja: gyűrűporc, pajzsporc, két kannaporc és a gégefedő (Gósy, 2004, Kassai, 1998).

A legfelső légcsőporchoz kapcsolódik a gyűrűporc (cartilago cricoidea), melynek alakja a pecsétgyűrűhöz hasonlít, s kiszélesedő része hátul van, karikája pedig körbeveszi a légcsövet. A gyűrűporcon helyezkedik el a pajzsporc (cartilago thyreoidea), mely hátul nyitott, elöl összeér, hétköznapi elnevezése az ádámcsutka. A gyűrűporc hátsó részén helyezkedik el a két kannaporc (cartilago arytaenoidea), melyek háromszög alakúak, s igen mozgékonyak, rajtuk végződnek a hangszalagok. Segítségükkel állítjuk be a hangszalagokat a megfelelő helyzetbe. A gégefedő (epiglottis) falevél alakú rugalmas porc, mely a gége bejárata fölé emelkedik, s feladata annak megakadályozása, hogy idegen anyag jusson be a légcsőbe. A gége porcait gazdag izomzat hálózza be. A pajzsporc és a kannaporcok között helyezkednek el a hangszalagok (Gósy, 2004, Kassai, 1998). A hangszalagok rugalmas izomkötegek, melyek változatos mozgásra képesek, s ezáltal alkalmasak arra, hogy hangot keltsenek. A két hangszalag között alakul ki a hangrés (glottis) (Gósy, 2004, Kassai, 1998). A hangszalagok esetében háromféle mozgásról beszélhetünk (Gósy, 2004):

1. Vízszintes mozgás: a hangszalagok eltávolodása egymástól levegővételkor, hangképzéskor pedig a hangszalagok záródása

2. Függőleges mozgás: hangszalagrezgés

3. Szél-éli eltolódás: hangszalagokat borító nyálkahártya mozgása, a zöngeképzés feltétele, megakadályozza a turbulencia létrejöttét. Ennek vizsgálata stroboszkóppal történik.

A következő hangszalagállások ismeretesek (Kassai, 1998):

1. Tág lélegző állás: tág hangrés, a kannaporcok kb. 40-45 fokos szögben eltávolodnak egymástól, gyors, nagy mennyiségű levegő belélegzésére van lehetőség, beszédlégzés

2. Szűk lélegző vagy fúvó állás: a hangszalagok 30 fokos szögben vannak nyitva, a levegő akadálytalanul tud áramolni. Ez az állás jellemző a nyugalmi légzésre illetve a zöngétlen mássalhangzók képzésekor.

3. H-állás: a hangszalagok között 10 fokos rés van, az áramló levegő beleütközik a hangrés falába és súrlódó zörejeket kelt. Ebben az állásban a h hang egyik változatát képezzük.

4. Zöngeállás: Zárva vannak a kannaporcok és a hangszalagok is, a hangrés alatt feltorlódik a levegő, s a levegő nyomása szétpattintja a hangszalagokat. A nyomáskiegyenlítődést követően a hangszalagok visszatérnek eredeti helyükbe, a zárt állásba. Ekkor a folyamat újra indul, tehát a levegő újra feltorlódik, a hangszalagok szétpattannak, nyomáskiegyenlítődés, zárt állás. A záródó-nyitódó mozgás során szabályos rezgés keletkezik. Ez a zönge, mely a magánhangzóknak esetében alapelem, a mássalhangzók egy részénél pedig járulékos elem.

5. Zárállás: A hangszalagok és a kannaporcok is zárt alkotnak, feltorlódik a levegő, majd felpattintja a hangszalagokat. Mindez kattanásszerű hangot eredményez, ez az ún. laringális explozíva vagy gégezárhang. Ez a magyar nyelvben nem fonéma, inkább részmozzanatnak tekinthető, pl. kemény hangindításnál vagy ezt halljuk köhögéskor is.

6. Suttogó állás: a kannaporcok alsó-belső sarkaikkal távolodnak el egymástól, míg a hangszalagok lazán zárnak, így a levegő a porcok közötti résen tud távozni, ez adja a jellegzetes suttogó hangot.

Video a hangszalagokról: https://youtu.be/Q9sxCNTg97Y

Következzen néhány eltérő mozzanat a zöngeképzés folyamatában, mely a beszédjavítást végző szakemberek számára fontosak lehetnek, hiszen a különböző dysphoniák diagnosztizálása illetve terápiája a logopédusok kompetenciájába tartozó tevékenységek. Amennyiben a zöngeképzés során a hangszalagok nem záródnak össze teljesen, tehát a levegő kiáramlás folyamatos lesz, úgy a hang minősége levegős lesz. Ha a hangszalagok nem teljes terjedelmükben rezegnek, akkor ún. fejhang keletkezik. Ha a hangszalagok nyitott állásból indulnak, a levegő nyomása alacsony lesz, így a zönge lágy lesz. Ha a hangszalagok feszes zárból indulnak, úgy a zönge képzése a feszes zár pattintásával kezdődik, kemény hangindítást eredményezve (Gósy, 2004).

« Előző | Következő »