Gyógypedagógiai pszichodiagnosztika

- Gyógypedagógiai pszichodiagnosztika
- Célok
- 1. lecke: A diagnosztika, a gyógypedagógiai pszichodiagnosztika fogalma, elméleti alapjai
  - 1.1. A diagnosztika fogalma, modelljei
  - 1.2. A diagnosztikus kérdések megközelítésének lehetőségei a gyógypedagógiában
  - 1.3.A diagnosztika új útjai és jövője
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 2. lecke: A gyógypedagógiai pszichodiagnosztikai tevékenység intézményrendszere, etikai kérdések, szakemberek kompetenciája a diagnosztikus munkában, diagnosztikus protokollok alkalmazása
  - 2.1. A gyógypedagógiai pszichodiagnosztikai tevékenység intézményrendszere
  - 2.2. A szakemberek kompetenciája a diagnosztikus munkában
  - 2.3. Etikai kérdések a diagnosztikus munkában
  - 2.4. Diagnosztikus protokollok
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 3. lecke: A gyógypedagógiai pszichodiagnosztika vizsgáló eljárásai: a tesztelés
  - 3.1. A tesztek alapgondolata
  - 3.2. A pszichológiai tesztek fajtái
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 4. lecke: Az anamnézis ismertetése, szerepe a diagnosztikus tevékenységben
  - 4.1. Az anamnézis fogalma és szerepe a diagnosztikus munkában
  - 4.2. Az anamnézis felvételének körülményei
  - 4.3. Az anamnézis meghatározott szempontjai
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 5. lecke: A megfigyelés, mint módszer a diagnosztikus munkában
  - 5.1. A megfigyelés, mint módszer
  - 5.2. A megfigyelés szerepe a komplex vizsgálatokban
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 6. lecke: Az intelligencia fogalma és mérése
  - 6.1. Az intelligencia fogalma
  - 6.2. Az intelligencia mérési lehetőségei, az intelligencia kvóciens kialakulása
  - 6.3. Az intelligencia megközelítései
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 7. lecke: Az intelligencia mérése I.
  - 7.1. A Budapesti Binet intelligenciateszt
  - 7.2. A Wechsler-féle intelligenciavizsgálatok
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 8. lecke: Az intelligenciatesztek ismertetése II.
  - 8.1. A Raven-féle vizsgálati elv és a Raven-teszt
  - 8.2. A Snijders-Oomen – féle nonverbális intelligenciateszt
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 9. lecke: A vizuális percepció, a vizuo-motoros koordináció vizsgálata: A Frostig és a Bender tesztek
  - 9.1. Frostig-teszt
  - 9.2. Bender tesztek
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 10. lecke: Az emberalak-ábrázolás Goodenough-féle minősítése és értékelése
  - 10.1. Az emberalak-rajz értékelése Goodenough módszerével
  - 10.2. Interkorrelációs kapcsolatok a Goodenough-féle emberábrázolás kapcsán
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 11. lecke: Vizsgálatok korai életkorban és értelmi elmaradás esetén
  - 11.1. Korai életkorban elvégezhető vizsgálatok
  - 11.2. Értelmi elmaradás esetén alkalmazható vizsgálatok
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 12. lecke: Személyiségvizsgáló eljárások
  - 12.1. A projektív tesztek
  - 12.2. Széles körben alkalmazott projektív eljárások
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- 13. lecke: A komplex vizsgálati eredmények és a szakértői vélemény
  - 13.1.A szakértői vélemény kialakítása, tartalma
  - 13.2. A szülők tájékoztatása a vizsgálat eredményeiről
  - Irodalom
  - Gyakorlat
- Kérdések és feladatok

« Előző | Következő »

# 5.2. A megfigyelés szerepe a komplex vizsgálatokban

A dokumentumelemzés, a kikérdezés és a próbamódszerek mellett a megfigyelés is fontos szerepet játszik a komplex állapotfelmérésben. A megfigyelés iránya a diagnosztikus tevékenységben a vizsgált egyén megjelenése, beszéde és nyelvhasználata, érzékszervi működése, motóriuma, figyelme, a feladathelyzettel kapcsolatos attitűdje, érzelmi állapota és hangulata, illetve az esetleg szokatlan viselkedése. A vizsgálat során a vizsgálat teljes időtartamában, irányított és kötetlen helyzetben is történik (Mészáros, 2014). Ugyanakkor a megfigyelés társas helyzetben, illetve a vizsgálati helyzetben, szülővel együtt és szülő nélkül is rendkívül fontos. A megfigyelt viselkedésjegyeket mind mennyiségi, mind minőségi szempontból szükséges elemezni (Szabó és Vámos, 2012). A diagnosztikus folyamatban nem mindig van mód a személyiségvizsgálatra, ugyanakkor a gyermek megismeréséhez szükséges a személyiség tanulmányozása, mely elsősorban a beleélő és céltudatos megfigyelés eszközével történhet. A beleélés jelen helyzetben azt jelenti, hogy a vizsgált egyénhez illeszkedő, a gyermek helyzetébe belehelyezkedő attitűdre van szükség (Pálhegyi, 1983). A céltudatosság pedig inkább a megfigyelés szempontjaira utal, melyeket a következőkben ismertetünk Pálhegyi (1983) összefoglalója alapján:

- Kapcsolatteremtés:
  - az együttműködés előfeltétele
  - milyen könnyen, gyorsan valósítható meg, mennyire tartós
  - ha nehezen alakítható ki, fontos támpont, hogy milyen eszközzel lehetséges
  - a szülő vagy gondviselő jelenléte hogyan befolyásolja
- Kooperáció:
  - a kooperáció színvonala és tartalma
  - jó kooperáció, ha a vizsgált személy elfogadja a tevékenység irányítását, érdeklődésének terelését
  - az együttműködés tartóssága, fenntartásának módjai
- Feladathelyzethez történő alkalmazkodás:
  - nem lehetséges a kapcsolatteremtési és kooperációs készség nélkül
  - magatartásszabályozás, viselkedési érettség
  - függ:
- életkortól, érettségtől
- előélettől, tapasztalatoktól
- környezetének nevelői attitűdjétől
- intézményes neveléstől
- Önállóság foka a feladatvégzésben:
  - döntőek a környezeti tényezők
  - igényli-e és milyen mértékben a segítséget, az állandó kontaktust, ellenőrzést, biztatást
  - differenciáldiagnosztikában fontos támpont

- Motiváció: mi indítja tevékenységre, mi tartja fent azt, pl.
  - szociális siker
  - funkcióöröm
  - presszió szükségessége
  - igényszint
  - siker és kudarc hatása
  - telítődés, monotóniatűrés
  - nem differenciáldiagnosztikai értékű, de az alkalmazkodó viselkedés megismerése szempontjából fontos
- Szorongás: az alkalmazkodás dinamikus tényezői
- Hangulat és temperamentum:
  - a gyereket övező emocionális légkör
  - alaptónusnak (azaz vonás) vagy pillanatnyi állapotnak köszönhető
  - agresszív megnyilvánulások, frusztráció, szorongás megfigyelése
- Énkép és önértékelés: fejlődése jelentős mértékben a „szociális tükör” függvénye, azaz a gyermek környezetének a gyermek viselkedésére adott reakció függvénye
- Egyéb magatartási és érzelmi megnyilvánulások
- A személyiségvizsgálatok eredményei

A személyiség megfigyelésével az egyik fő cél, hogy az észlelt magatartási rendellenességek elsődlegesek-e és ennek következményeként alakulnak ki a tanulási problémák, vagy éppen a tanulási problémából adódnak-e a magatartási rendellenességek, azaz másodlagosak vagy harmadlagosak. Ennek megállapításához szükséges a pszichológus és a gyógypedagógus együttműködése, konzultációja. A megfigyelés esetében fontos követelmény, hogy ne legyen mechanikus, illetve a nevelésre vonatkozó javaslat is szerepeljen a személyiség megfigyelésének leírásában (Pálhegyi, 1983).

« Előző | Következő »