Elbeszélés a tömegkultúra korában

- Elbeszélés a tömegkultúra korában
- Tartalom
- Előszó
- Elméleti alapozás (Török Ervin)
  - 1. lecke: A tömegkultúra fogalmai
    - A „tömegkultúra”, „populáris kultúra” értékelő és leíró fogalmai
    - A tömegkultúra kialakulásának feltételei
    - Szakirodalom
  - 2. lecke: Elbeszélés és tömegkultúra
    - A modern társadalmi tér és az elbeszélések tere és ideje
    - Elbeszélés és montázs
    - Standardizáció és „mítosz”
    - Szakirodalom
  - 3. lecke: Ellenőrző kérdések
- Elbeszélés a populáris irodalomban (Török Ervin)
  - 4. lecke: A sci-fi és Jules Verne (tudományos fantasztikum és szórakoztatás)
    - Szakirodalom
  - 5. lecke: A krimi (Håkan Nesser: A gonosz arcai)
    - Szakirodalom
  - 6. lecke: A szingliregény és a Bridget Jones naplója (és az Állítsátok meg Terézanyut)
    - Szakirodalom
  - 7. lecke: Ellenőrző kérdések
- Elbeszélés a tömegfilmben (Füzi Izabella)
  - 8. lecke: Klasszikus narratíva
    - Formanyelvi és narratív jellemzők
    - Kitérő: A korai mozi és klasszikus narratíva
    - A klasszikus narratíva filmelméleti megközelítései
      - 1. Kritikai elméletek
      - 2. Kognitív-formalista elméletek
      - 3. Műfajelmélet
    - Szakirodalom
  - 9. lecke: Filmelemzés I.
    - Történet
    - Kerettörténet, expozíció
    - Karakterek
    - Kauzalitás
    - Kettős cselekményszál
    - Lezárás, megoldás
    - Műfajok versengése
  - 10. lecke: Posztklasszikus/posztmodern film
    - Kasszasikerfilmek („blockbuster”)
    - Látványosság, attrakció
    - A digitális kultúra hatása a kortárs filmre
    - Komplex narratíva és az idő
    - Szakirodalom
  - 11. lecke: Filmelemzés II.
    - Történet
    - Expozíció: történetek versengése
    - Konfliktus
    - A regény (filmbe beágyazott?) története
    - A film története
    - Film és regény mint öntükröző szerkezetek
  - 12. lecke: Kortárs televíziós sorozatok
    - Makro- és mikroszerkezet
    - Tipológia
    - Hatásmechanizmus
    - Szakirodalom
  - Ellenőrző kérdések
    - Tesztfeladatok
    - Nyitott kérdések

« Előző | Következő »

# Makro- és mikroszerkezet

A főműsoridőben vetített sorozat (prime-time serial) egy-egy évadát, mely általában 22-24 részből épül fel, az országos amerikai csatornák szeptembertől májusig sugározzák, az új epizódokat általában szeptemberben, novemberben, februárban és májusban vetítik, a közbeeső időszakokban ismétlik a korábbiakat. Az egyórás epizódokat az amerikai csatornákon háromszor (vagy akár többször) szakítja meg reklámszünet, ebből adódik a négyfelvonásos struktúra. Newman szerint mindez azt eredményezi, hogy a kibocsátó médium három szinten is szabványosítja a főműsoridőben sugárzott televíziós sorozatok szerkezetét és formáját. A nézők figyelmének az egész évad folyamán való fenntartása érdekében olyan epizódok feletti történetíveket kell bevezetni, melyek az ismétléses időszak után is érdeklődést generálnak. Ezek az ívek általában a karakterekhez kapcsolódnak, és különböző történetszálakban tárgyiasulva segítik az évad történéseinek rendezését és emlékezetben tartását. Az epizód számára kijelölt egyórás műsoridő a három reklámszünettel négy felvonást eredményez. Minden felvonás végén, melyet általában a kép elsötétülése jelez, egy olyan elem áll, melynek célja a nézőt a reklámszünet után a tévé elé visszacsábítani. A „cliffhanger” (szó szerint: a meredek sziklafalon való függeszkedés), „hook” (horog) vagy „curtains” (függöny) általában egy jól megfogalmazott nyitott kérdés, emellett kevésbé egyértelműsített kérdések, hézagok, rövid és hosszú távú következmények folyamatosan irányítják a néző figyelmét. A felvonások rövid jelenetekből épülnek fel (egy felvonás kb. 6 jelenetből), melyet a forgatókönyvírók ütemeknek (beat) neveznek. Ezek a kb. kétperces jelenetek nem lineárisan és kauzálisan egymásra épülve követik egymást, hanem a különböző történetszálak között mozogva dinamikát és ritmust kölcsönöznek, a szüntelen változás és történés érzetét keltik. Ha történetesen a jelenet egy párbeszéd színrevitele, akkor a színészek mozgása teremti meg a mozgalmasságot (pl. kórházsorozatokban a folyosókon sétálva vagy rohanva). Minden epizód a fő történetszálakat legalább 6-6 jelenettel viszi előre, és minden felvonás legalább egy-egy jelenetet tartalmaz minden történetszálból. Az időnek ez a több szintű (percről percre történő és heteket, hónapokat, akár éveket átfogó) megszervezése azáltal lehetséges, hogy a sorozatok maximalizálják az érdeklődés fenntartására szolgáló eszközök alkalmazását.

« Előző | Következő »