A történelem segédtudományai

- A történelem segédtudományai
- Heraldika
  - Tartalom
  - 1. Heraldika
    - 1.1 A heraldika fogalma, tárgya
    - 1.2 A heraldika elnevezésének eredete
    - 1.3 A heroldok Magyarországon
    - 1.4 A címer fogalma
    - 1.5 A címerek eredete
    - 1.6 Az élő heraldika kora
    - 1.7 A hanyatló heraldika kora
  - 2. A címer alkotórészei
    - 2.1 A címerpajzs
      - 2.1.1. A pajzsmező borításai
      - 2.1.2. A heraldikai színkánon
      - 2.1.3. A heraldikai bőrök
      - 2.1.4. A pajzsmező felosztása
      - 2.1.5. Mesteralakok
        - 2.1.5.1. A hasítás
        - 2.1.5.2. A vágás
        - 2.1.5.3. Szelés vagy harántosztás
        - 2.1.5.4. Kombinált osztások
      - 2.1.6. Részösszefoglalás
      - 2.1.7. Címerképek
        - 2.1.7.1. A címerképek használata
        - 2.1.7.2. Emberalakok
        - 2.1.7.3. Állatalakok
    - 2.2. A sisak
      - 2.2.1. A sisak mint rangjelölő
      - 2.2.2. A sisak ábrázolásának heraldikai szabályai
    - 2.3. A sisakdísz
    - 2.4. A sisaktakaró
      - 2.4.1. A sisaktakaró alkalmazási szabályai
    - 2.5. Külső díszek
      - 2.5.1. A pajzstartók
      - 2.5.2. A címersátor
      - 2.5.3. A címer szalag
    - 2.6. Címerleírás
    - 2.7. Címerszimbolika
    - 2.8. Címerjog
  - Tudásmérő
- Numizmatika
  - Tartalom
  - 1. A numizmatika fogalma
    - 1.1. A numizmatika elnevezésének eredete
    - 1.2. A numizmatika tárgya
    - 1.3. A pénz fogalma
    - 1.4. A numizmatika jelentősége
  - 2. Egy kis tudománytörténet
  - 3. Fontosabb numizmatikai alapfogalmak
  - 4. Az egyetemes pénzverés történetéből
  - 5. A magyarországi pénzverés történetéből
  - 6. A pénzhamisítás történetéből
  - 7. Könyvajánló
  - Tudásmérő
- Kronológia
  - Tartalom
  - 1. Kronológia
    - 1.1. A kronológia fogalma és rendeltetése
    - 1.2. Abszolút és relatív kronológia
    - 1.3 A kronológia alapkérdései
    - Feladatok
  - 2. Az időmérés kezdőpontjai
    - 2.1. Origók és érarendszerek
      - 2.1.1. Abszolút érarendszerek
        - 2.1.1.1. Az alexandriai világéra
        - 2.1.1.2. A konstantinápolyi (vagy bizánci) világéra
        - 2.1.1.3. A zsidó világéra
      - 2.1.2. Relatív érarendszerek
        - 2.1.2.1. Az ókori görög időszámítás
        - 2.1.2.2. Római időszámítás a város alapításától
        - 2.1.2.3. A diocletianusi éra
        - 2.1.2.4. A keresztény időszámítás
        - 2.1.2.5. A mohamedán aera
        - 2.1.2.6. További fontosabb archaikus érák
      - 2.1.3. Modern érarendszerek
        - 2.1.3.1. A francia forradalmi aera
        - 2.1.3.2. Az olasz fasiszta éra
        - 2.1.3.3. A sztálini szovjet forradalmi naptár
    - 2.2 A különféle érarendszerek átszámítási problémái
    - 2.3 Feladatok
  - 3. Mértékegységek az időszámításban
    - 3.1. Természetes mértékegységek az idő mérésében
      - 3.1.1. A nap
      - 3.1.2. A hónap
      - 3.1.3. Az év
    - 3.2. Mesterséges mértékegységek az idő mérésében
      - 3.2.1. A hét
      - 3.2.2. Az óra
      - 3.2.3. A perc
    - 3.3 Feladatok
  - 4. Naptári rendszerek
    - 4.1. Lunaris naptár
    - 4.2. Solaris naptár
    - 4.3. Lunisolaris naptár
    - 4.4. Precesszió, világidő, asztrológia
    - 4.5. A római naptár fejlődése
      - 4.5.1. A római parasztkalendárium
      - 4.5.2. A római lunaris naptár
      - 4.5.3. A római lunisolaris naptár
      - 4.5.4. A julianus naptár, azaz a római solaris naptár
        - 4.5.4.1. Szökőévek
        - 4.5.4.2. A szökőnap problémája
      - 4.5.5. A gregorianus naptár
        - 4.5.5.1. A Gergely-naptár elterjedése
    - 4.6 Feladatok
  - 5. A keresztény naptárhasználat gyakorlata
    - 5.1. Évkezdő napok (stilusok)
    - 5.2. Hitelesítő évjelölések
      - 5.2.1. Annus regni
      - 5.2.2. Annus pontificatus
      - 5.2.3. Indictio
      - 5.2.4. Epacta
      - 5.2.5. Concurrens
      - 5.2.6. Vasárnapi betű
      - 5.2.7. Aranyszám
    - 5.3 Feladatok
  - 6. A naptárhasználat magyarországi gyakorlata
    - 6.1. Római és keresztény napjelölési formák, bolognai napszámítás, csízió
    - 6.2. Királyi hadoszlások és a relatív időjelölés technikája
    - 6.3. A hónapok magyarországi elnevezései
  - Tudásmérő

« Előző | Következő »

# 2.1.3.3. A sztálini szovjet forradalmi naptár

A történelmi Oroszország naptári tekintetben mindvégig eltért a tőle nyugatra eső Európa időszámítási gyakorlatától. A Kijevi Rusz idejétől egészen 1700-ig a konstantinápolyi világérát használták az évjelölésben, s amikor Nagy Péter a nyugati naptár átvétele mellett döntött, nem az akkor használt modernebb Gergely-naptárt, hanem a Julius Caesar reformjára visszamenő ó-naptárt tették hivatalossá. A bolsevik forradalom után nem sokkal Lenin kezdeményezésére vezették csak be a Gergely-naptárt. Ez úgy történt, hogy 1918. január 31. után másnaptól február 14-ét írtak, s ezzel kiiktatták azt a 13 többletnapot, amellyel a julianus naptár sietésben volt a csillagászati időhöz képest. Arról is döntöttek, hogy a szovjet forradalom ünnepét 365 nappal az esemény megtörténte utánra teszik, így változott át ünnepként az októberi forradalom eredetileg október 25-re eső napja november 7-re. Egy évtized múltán 1929-ben azonban Sztálin indítványára teljesen új forradalmi naptárt, új érarendszert vezettek be. Ennek kezdőnapjául 1917. november 7-ét – az egykor használatban volt naptár szerinti tényleges október 25-ét – határozták meg, s ekkortól érvényes fordulónappal az évek kapcsán „a szocialista forradalom x. éve” kifejezésformát kezdték használni. Ennél is mélyebbek voltak azonban a hónapokat és a heteket illető változtatások. Tizenkét egyformán 30 napos hónapot vezettek be, s ehhez az év különböző pontjain 5, szökőévben pedig 6 kiegészítőnapot iktattak be. Eszerint január 30-át Lenin napja követte, az április 30. utáni 2 napon a Munka napjai kerültek sorra, míg a november 7. utánra tett 2 pótnapot az Ipar napjai megjelöléssel illették. A szökőévi többletnapot február 30. utánra tették. Az ipari termelés folyamatossága érdekében sajátosan szabályozták a pihenőnapok rendjét. A hetek helyett ötnapos időegységeket vezettek be, egyidejűleg pedig a társadalmat foglalkozási áganként 5 színbe sorolták be (kék, sárga, vörös, zöld, mályva), és minden színhez külön-külön pihenőnapot rendeltek. Mivel más-más dolgozóknak más-más napon volt a pihenőnapjuk, ezáltal leállás nélkülivé vált a munkavégzés, ámbár ugyanakkor ez által a pihenőnapoknak is lett egyfajta folyamatosságuk. E rendszernek az ipari termelés érdekei mellett tagadhatatlanul egyházellenes éle is volt, minthogy semmivé tette a vasárnapot, az Úr pihenőnapját. Ráadásul e szabályozottság következtében teljesen irányítottá vált a társadalmi kapcsolatok működésének, szervezésének rendje is, hiszen komplett tevékenységcsoportokat lehetett úgyszólván érintkezésmentesen izolálni egymástól. Természetesen az eltérő pihenőnapok rendszere erőteljesen korlátozta és megnehezítette a családi élet szervezésének a lehetőségeit is. Mindez komoly feszültségeket keltett, ezért már 1931. december 1-jével módosítani kellett a szabályokon. Visszaállították a Gergely-naptár hónapjainak eredeti hosszát, és újraszabályozták a pihenőnapok rendjét. Ezúttal ötnapos munkaegységek után minden hónapban a 6., a 12., a 18., a 24. és a 30. napot rendelték mindenki számára pihenőnapnak. A 31 napos hónapok utolsó napjai rendelkezés szerint lehettek munkanapok és pihenőnapok is, és nem tartoztak bele a hónapok hatnapos egységeinek egyikébe se. Az egy évtizeden keresztül érvényesülő naptári rendszer nem tudott a társadalomban mélyebben gyökeret ereszteni, így 1940. június 26-i kezdettel visszatértek a Szovjetunióban is a Gergely-naptárban használatos hetek ritmusához. Miután pedig a forradalomtól való évszámítás mellett nem veszett ki a Krisztus szerinti éra évszámítása sem, így az 1940-es évek elejétől lényegében elsorvadt a szovjet forradalmi naptár.

« Előző | Következő »