Az óvodapedagógus feladata a sajátos nevelési igényű gyermekek nevelésében

- Az óvodapedagógus feladata a sajátos nevelési igényű gyermekek nevelésében
- A projekt
- Tartalmi áttekintés
- Előszó
- Bevezetés
- 1. Az ép és a sajátos nevelési igényű óvodás gyermekek együttnevelése
  - Fogyatékosság, fogyatékos személy fogalmának értelmezése
  - Sajátos nevelési igény fogalmának értelmezése
  - Szegregáció és integráció fogalmának értelmezése
  - Az integrált-inkluzív nevelés típusai
  - Az integrált-inkluzív óvodai nevelés szintjei
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 2. Az ép és a sajátos nevelési igényű gyermekek óvodai nevelésének jogi szabályozása, alapdokumentumai
  - A sajátos nevelési igényű gyermekek óvodai nevelésével kapcsolatos főbb jogszabályok
  - Sajátos nevelési igényű gyermekek óvodai nevelése a témakörre vonatkozó alapvető törvények tükrében
  - A sajátos nevelési igényű gyermekek óvodai nevelésének irányelvei
  - Az ép és a sajátos nevelési igényű gyermekek együttnevelésének intézményi dokumentumai és tárgyi feltételei
  - Az ép és a sajátos nevelési igényű gyermekek együttnevelésének személyi feltételei
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 3. A mozgáskorlátozott gyermekek óvodai nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - Mozgáskorlátozott gyermekek nevelése többségi óvodában
  - A mozgáskorlátozottság értelmezése
  - A mozgáskorlátozott gyermekek csoportjai
  - A mozgáskorlátozott gyermekek legfontosabb jellemzői
  - Speciális eszközök a mozgáskorlátozott gyermekek óvodai neveléséhez
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai a mozgáskorlátozott gyermekek óvodai nevelésében
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 4. A látássérült gyermekek óvodai nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - Látássérült gyermekek nevelése többségi óvodában
  - A látássérülés értelmezése
  - A látássérült gyermekek csoportjai
  - A látássérült gyermekek legfontosabb jellemzői
  - A látássérülés hatása a gyermek fejlődésére
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai a látássérült gyermekek óvodai nevelésében
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 5. A hallássérült gyermekek óvodai nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - Hallássérült gyermekek nevelése többségi óvodában
  - A hallássérülés értelmezése
  - A hallássérült gyermekek csoportjai
  - A hallássérült gyermekek legfontosabb jellemzői
  - Speciális eszközök a hallássérült gyermekek óvodai neveléséhez
  - A hallássérülés hatása a gyermek fejlődésére
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai a hallássérült gyermekek óvodai nevelésében 1.
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai a hallássérült gyermekek óvodai nevelésében 2.
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 6. Az értelmi fogyatékos gyermekek óvodai nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - Az értelmi fogyatékos gyermekek nevelése többségi óvodában
  - Az értelmi fogyatékosság értelmezése
  - Az értelmi fogyatékos gyermekek csoportjai
  - Az értelmileg akadályozott gyermekek legfontosabb jellemzői
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az értelmileg akadályozott gyermekek óvodai nevelésében
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 7. A beszédfogyatékos óvodás gyermekek nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - A beszédfogyatékos gyermekek nevelése többségi óvodában
  - A beszédfogyatékosság, beszédzavar és beszédhiba értelmezése
  - A beszéd-rendellenességek csoportjai
  - A beszéd-rendellenességek legfontosabb jellemzői
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai a beszédfogyatékos, beszéd-és nyelvi fejlődésben akadályozott gyermekek óvodai nevelésében
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 8. Az autizmus spektrum zavarral élő óvodás gyermekek nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - Autizmus spektrum zavarral élő gyermekek nevelése többségi óvodában
  - Az autizmus spektrum zavar értelmezése
  - Az autizmus spektrum zavarral élő gyermekek csoportjai
  - Az autizmus spektrum zavarral élő gyermekek legfontosabb jellemzői
  - Az autizmus spektrum zavarral élő gyermekek viselkedésének főbb jellegzetességei
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az autizmus spektrum zavarral élő gyermekek óvodai nevelésében
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Ajánlott speciális gyógypedagógiai, pedagógiai módszerek, eszközök
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 9. A magatartászavarral rendelkező gyermekek nevelése, az óvodapedagógus fejlesztési feladatai
  - Magatartászavarral rendelkező gyermekek nevelése többségi óvodában
  - A magatartászavar értelmezése
  - A magatartászavar különböző formái
  - Magatartászavarral rendelkező gyermekek legfontosabb jellemzői
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai magatartászavarral rendelkező gyermekek óvodai nevelésében
  - Az óvodapedagógus ajánlott feladatai az óvodai élet tevékenységi formáival kapcsolatban
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- Próbateszt
- Záróteszt
- Kislexikon
- Köszönetnyilvánítás

« Előző | Következő »

# A látássérülés hatása a gyermek fejlődésére

A látássérülés keletkezésének ideje alapvetően meghatározza a látássérült gyermek speciális szükségleteit, további életútját. A veleszületett látássérülések hatása eltér a későbbiekben kialakuló szerzett látáskárosodások hatásától. A különböző pszichológiai vizsgálatok szerint az ötéves életkor döntő jelentőségű, mivel ekkorra már az alapfunkciók (nagymozgás, finommozgás, beszéd, önkiszolgálás, szenzomotoros integráció, szociális készségek, értelmi-gondolkodási funkciók) nagyrészt kialakulnak. A látássérült gyermek az ötéves korig szerzett vizuális élményeket jól tudja hasznosítani a későbbi életkorban.

Mozgásfejlődés | A veleszületett látássérült csecsemők mozgásfejlődése 2-3 hónapos kor után másképp alakul, mint a látó gyermekeké, ami megmutatkozik bizonyos alapmozgások elsajátításának időbeli eltolódásában, a finommozgás, a manipuláció sajátos alakulásában és a mozgásos passzivitásban. A vizuális ingerhez kötött mozgások (pl. a kezek nézegetése, forgatása; tárgyak ütögetése; hason fekvésben a fej emelése és fordítása) nem jelennek meg időben. A dinamikus hely- és helyzetváltoztató mozgásformák (átfordulás, kúszás, mászás, felülés, felállás, járás) kialakulása több hónapos eltolódást és a megszokott sorrendtől való eltérést mutat. Az önálló járás például kb. 20-24 hónapos korra alakul ki. A mászás gyakran elmarad, vagy a járás elsajátítása után jelenik meg. A statikus mozgásformák, amelyek főleg az egyensúlyi helyzet megtartására irányulnak, nem mutatnak nagyfokú eltérést. Az aliglátó és egyes gyengénlátó kisgyermekek szem-kéz koordinációja és a tárgyak után történő nyúlása nem a megszokott módon és ütemben fejlődik. A kezek nézegetése, mivel azok nem elég kontúrosak, sokszor nem kelti fel a csecsemő érdeklődését. A tárgyak után történő nyúlás sokszor pontatlan.
Térérzékelés és testséma | A látás hiánya miatt az átlagosnál hosszabb időt, több érzékleti tapasztalatot igényel, és sajátságos módon fejlődik. Saját testének, testrészeinek elhelyezkedését a térben és a térben elhelyezkedő tárgyak között az épen maradt érzékelési módok felhasználásával tudja megtapasztalni. A tér felfedezése és a téri fogalmak megismerése aktív, mozgásos tapasztalatokra épül. A vak kisgyermekeknél gyakran tapasztalható félelem és passzivitás, ami nem kedvez a térismeret fejlődésének. Ugyanakkor a biztonságos helyváltoztató mozgáshoz a térérzékelés fejlődése elengedhetetlen.
Szociális kompetencia | Az elsődleges szociális környezet, a család is sérülhet a fogyatékos gyermek születésekor. A szülőknek fel kell dolgozniuk, hogy látássérült gyermekük született. Sokszor a kétségbeesés vagy bűntudat miatt a szülők nem fogadják el gyermekük látássérülését. A szülők túlzott féltéssel vagy túlzott követelményekkel reagálhatnak, ami a gyermekben negatív énképet vagy agresszív válaszokat alakíthat ki. A családok túlféltő vagy elutasító attitűdje személyiségtorzító hatású lehet. A szülőknek fel kell dolgozniuk, hogy a gyermekük nem néz az arcukba, nem reagál mosollyal a közeledésükre. Ezek a reakciók teljesen természetesek egy vak gyermek esetében, de a szülők sokszor elutasításként értelmezik, szülői szerepüket alulértékelik, ami károsan hat az anya-gyermek közötti interakcióra. Amennyiben a vak gyermek környezete nem tudja megfelelően igényeit kielégíteni, fennáll a veszélye annak, hogy a vak gyermek nem sajátítja el az alapvető szociális készségeket. Szociális kompetenciája nem alakul megfelelően. Szüleihez fűződő viszonyát sajátos függőségi viszony jellemzi. Nehezen fogadja el a számára ismeretlen emberek közeledését, új helyzetekhez nem tud alkalmazkodni. A korai szakszerű tanácsadás és terápia ezen a területen különösen meghatározó, hiszen a szocializáció elsődleges színtere a család, és az anya-gyermek kapcsolat az egész életre kihat. A látássérült gyermekek esetében előforduló viselkedési és magatartászavarok gyakran másodlagos lelki sérülések tünetei, amelyeket a gyermek nehézségeinek meg nem értése, a türelmetlenség, a túlzott elvárások, a halmozódó kudarcok okoznak.
Beszédfejlődés | A beszédfejlődés terén a látássérülés viszonylag kevés elmaradást okoz. Az első szavak megjelenése kisebb mértékű késést mutat, mivel a személyekkel, tárgyakkal és eseményekkel kapcsolatos fogalmak megtanulásához látás hiányában ‒hallásra, tapintásra, szaglásra, ízlelésre támaszkodva ‒ több tapasztalatra van szüksége a gyermeknek. Gyakran megfigyelhető a vak gyermekeknél a személyes névmások helytelen használata. E/1. személy helyett E/3. személyben beszélnek, ami az éntudat kialakulásával mutat szoros összefüggést. Az „én” elkülönülése a külvilágtól az átlagosnál későbbi életkorban jelentkezik. Az éntudat fejlődésével azonban a személyes névmások helyes használata is kialakul.

[1] A táblázat Kovács Krisztina (2000): Látássérült gyermekek az óvodában és az iskolában és Hegyiné Honyek Katalin (2006): Ajánlások látássérült gyermekek kompetencia alapú fejlesztéséhez című munkájának felhasználásával készült.

« Előző | Következő »