A kitagolás folyamatai Európában és Magyarországon

- A kitagolás folyamatai Európában és Magyarországon
- Bevezető gondolatok és a tananyag célja
- 1. A felnőtt értelmi fogyatékos személyek intézményes ellátásának története
  - 1.1. Az intézményes ellátás kezdetei
  - 1.2. A korai intézményes ellátás: az ideg- és elmegyógyintézetek
  - 1.3. Az „értéktelen élet”
    - 1.3.1. Az eugenikai tanok Magyarországon
  - 1.4. A II. világháború után
  - 1.5. A totális intézmények jellemzői
  - 1.6. Záró gondolatok
  - 1.7. Tudáspróba
  - Irodalom, ajánló
- 2. A normalizációs elv
  - 2.1. A normalizációs elv
    - 2.1.1 Normális napi ritmus
    - 2.1.2. Normális heti ritmus
    - 2.1.3. Normális éves ritmus
    - 2.1.4. Normális tapasztalatok az egyes életszakaszokról
    - 2.1.5. Normális tisztelet
    - 2.1.6. Normális lehetőségek a heteroszexuális világba történő beilleszkedésre
    - 2.1.7. Normális életszínvonal
    - 2.1.8. Normális környezeti feltételek
  - 2.2. A normalizációs elv továbbgondolása
  - 2.3. A normalizációs elv félreértelmezése
  - 2.4. A normalizációs elv ma – kritikai megközelítés
  - 2.5. A normalizációs elv a gyakorlatban
  - 2.6. Értelmi fogyatékos személyek lakhatási lehetőségei
    - 2.6.1. A lakóotthon
    - 2.6.2. A támogatott lakhatás
  - 2.7. Tartalmi összefoglalás
  - 2.8. Tudáspróba
  - Irodalom
- 3. A gyógypedagógián belüli paradigmák és hatásuk a felnőtt értelmi fogyatékos személyek életére
  - 3.1. Paradigmák a gyógypedagógiában
  - 3.2. A gyógypedagógiai paradigmák és mögöttes tartalmuk
    - 3.2.1. Az életminőség
    - 3.2.2. Önrendelkezés és Empowerment
    - 3.2.3. Személyes fejlődés és az egyéni szerep kiterjesztése
    - 3.2.4. Individualizáció és szükségletorientáltság
    - 3.2.5. Esélyegyenlőség és a választás szabadsága
    - 3.2.6. Polgári jogok
    - 3.2.7. Integráció és inklúzió
    - 3.2.8.1. Az integráció
    - 3.2.8.2. Az inklúzió
  - 3.3. Összefoglaló gondolatok
  - 3.4. Tudáspróba
  - Irodalom
- 4. A kitagolás nemzetközi viszonylatban
  - 4.1. Mi maga a kitagolás?
  - 4.2. A kitagolás dinamikája
  - 4.3. A kitagolás korai képviselője, Svédország
  - 4.4. Anglia
  - 4.5. Németország és Ausztria
    - 4.5.1. Németország
    - 4.5.2. Ausztria
  - 4.6. A közép- és kelet-európai országok
  - 4.7. Összefoglalás
  - 4.8. Tudáspróba
  - Irodalom, törvények
- 5. A kitagolás egy konkrét példája, Berlin
  - 5.1. Berlin – az intézményi rendszer kialakulása
  - 5.2. A berlini ellátórendszer sajátosságai
    - 5.2.1. „Szükségletcsoportok” (Hilfebedarfsgruppen)
    - 5.2.2. Esetmenedzsment
  - 5.3. A berlini lakhatási lehetőségek ma
  - 5.4. A hiányzó ellátási formákra irányuló vizsgálatok, beszámolók
    - 5.4.1. Lotse
    - 5.4.2. Clearingstelle
  - 5.5. A komplex fogyatékosság
  - 5.6. Nemzetközi példák és kitagolási programok
  - 5.7. A berlini lakhatási lehetőségek – összefoglaló záró gondolatok
  - 5.8. Tudáspróba
  - Irodalom
- 6. Nemzetközi dokumentumok
  - 6.1. A fogyatékosságügyi politika nemzetközi szinten
  - 6.2. Az ENSZ-egyezmény
  - 6.3. Európai Unió fogyatékosügyi politikája
    - 6.3.1. Európai Strukturális Alapok
  - 6.4. Európai Unió ajánlásai
  - 6.5. Összefoglaló gondolatok
  - 6.6. Tudáspróba
  - Irodalom, törvények, dokumentumok, honlapok
- 7. A magyarországi helyzet
  - 7.1.Intézményi történet Magyarországon
  - 7.2. Az intézetek lakóinak helyzete
  - 7.3. A lakóotthonok
  - 7.4. Magyarországi törvények, rendeletek
  - 7.5. Az 1998-as esélyegyenlőségi törvény
  - 7.6. A kitagolási program stratégiája
  - 7.7. A Polgári Törvénykönyv
  - 7.8. Összefoglaló gondolatok
  - 7.9. Tudáspróba
  - Irodalom, törvények, forrás
- 8. Az első kitagolási kísérletek Magyarországon
  - 8.1. Bevezető gondolatok
  - 8.2. Soros Alapítvány programja
  - 8.3. Állami programok
  - 8.4. Az első programok elszigeteltsége
  - 8.5. Lezáró gondolatok
  - 8.6. Tudáspróba
  - Irodalom, ajánlott oldalak
- 9. A „Stratégia”
  - 9.1. Stratégia – a dokumentum
  - 9.2. Intézményi Férőhely Kiváltást Koordináló Országos Testület
  - 9.3. Mentorháló
  - 9.4. Támogatási szükséglet felmérése
  - 9.5. Összefoglaló gondolatok
  - 9.6. Tudáspróba
  - Irodalom, források
- 10. Sikeres kitagolás – néhány gondolat
  - 10.1. Mit tekintünk sikeres kitagolásnak?
  - 10.2. A támogatott döntéshozatal
  - 10.3. A személyre szabott költségvetés
    - 10.3.1. Fogalmi magyarázat
  - 10.4. Megváltozott szerepek
  - 10.5. Lezáró gondolatok
  - 10.6. Tudáspróba
  - Irodalom
- 11. Az első programok Magyarországon
  - 11.1. A kitagolásban résztvevő első intézmények
  - 11.2. A települések és a kialakítani kívánt ellátás ingatlanainak jellemző
  - 11.3. Az intézményi férőhelyek alakulása
  - 11.4. Tervek a foglalkoztatásra
  - 11.5. Az intézményi struktúrák átalakulása
  - 11.6. A lakók és a dolgozók felkészítése a változásokra
  - 11.7. A környezet reakciója
  - 11.8. Összefoglaló, lezáró gondolatok
  - 11.9. Tudáspróba
  - Irodalom, tanulmányok, linkek
- Tudáspróba
  - Tudáspróba 1.
  - Tudáspróba 2.
  - Tudáspróba 3.

« Előző | Következő »

# 7.2. Az intézetek lakóinak helyzete

A magyarországi intézetek lakóinak helyzetét a 90-es évektől több kutatás is elemzi és felhívja a figyelmet a lakók kiszolgáltatott helyzetére (Bánfalvy 1998, Demeter 1998, Gönczöl 1997a,b). Demeter (1998) vizsgálatának eredményei tükrében megállapítja, hogy az intézetek a lakóterületektől távol helyezkednek el, mely a lakók kapcsolattartását a családdal nagyon megnehezíti, mindemellett az ingerszegény környezet a lakók további leépülésének veszélyét rejti magában. Az épületek eredeti céljuknál fogva (kastélyok) nem alkalmasak az intézetek befogadására. A lakókkal foglalkozó munkatársak többsége képesítés nélküli. Bánfalvy (1999) a LEWO kísérleti alkalmazásával az intézetek önértékelését vizsgálta. Olyan területeket kellett értékelni az intézeteknek, mint a lakók polgári jogainak érvényesülése, személyesség-privátszféra, a csoportok nagysága. Az értékek alapvetően pozitív önkritikáról tanúskodtak.

Kozma (2008) 2001-es statisztikai adatok alapján az intézetek 19%-át találja lakott településen kívül. Az intézetek átlagos létszáma 97 fő volt. Mindösszesen az intézetek 15%-a nem haladta meg a 20 fős létszámot. A hálószobák méretét tekintve még mindig jelentős a nagy hálók aránya (5 főnél több egy szobában) az ellátásban. A férőhelyek 85%-a állami fenntartású. Kozma (2008) a 2008-as országos vizsgálatban 190 fő értelmi fogyatékos személy adatait vizsgálja. „A felmérés adatai lehangoló képet mutatnak az intézetben élő értelmi fogyatékos emberek helyzetéről.” (u.a. 175.o.) Összegzésében a túlzsúfoltságot, a közösségi ellátások hiányát, a lakhatást nyújtó intézetek dominanciáját, a lakók napi tevékenységeikben való választás lehetőségének hiányát, a társadalmi izoláltságot emeli ki.

A magyarországi vizsgálatokban tehát, mely a fogyatékos/értelmi fogyatékos személyek helyzetét, életkörülményeit vizsgálja a nagy bentlakásos intézetekben, a totális intézmények képe rajzolódik ki. Ma Magyarországon megközelítőleg 15.000 fogyatékos személy él nagy, bentlakásos intézeti körülmények között. A berlini fejezetben ismertetett kényszerű „kivándorlás”, azaz a város közigazgatási területein kívül történő elhelyezés Budapest esetében kiemelten magas számokat mutat (Verdes/Tóth 2010).

A magyarországi nagy intézetekben élő helyzetét a TASZ filmje dolgozza fel. A Láthatatlanok című film a lakhatási kérdések számos aktuális pontját érinti. A filmben megszólalnak valamikori intézeti dolgozók, lakók és a gyógypedagógia számos szakembere.

## Feladat

Nézze meg a Láthatatlanok című filmet!

A totális intézetek mely aspektusait ismerhetjük meg a filmben (1.5. alapján)?
Milyen alapvető változásokat hozott a nagy intézet elhagyása a valamikori lakók életében?
Az érintettek maguk, hogyan élik meg ezt a változást?

https://www.youtube.com/watch?v=Yxp-nKIG5qc

« Előző | Következő »