Jegyzetek a nyelvről

- Jegyzetek a nyelvről
- Bevezető
- Első rész: Beszédképzés, beszédtechnika
  - I. Hangtan: A magyar beszédhangok és tulajdonságaik
    - 1. A beszédszervek és működésük
    - 2. A magyar beszédhangok felosztása
    - 3. A hangok egymásra hatása a beszédben
      - 3.1. A magánhangzók egymásra hatása: magánhangzó-törvények
      - 3.2. A mássalhangzók egymásra hatása: mássalhangzó-törvények
    - 4. Az artikulációs bázis
    - 5. A szótag fogalma, szerkezeti felépítése
    - 6. Mondatfonetikai eszközök
      - 6.1. A magyar hangsúly
      - 6.2. A hanglejtés
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - II. Beszédtechnika a gyakorlatban, hangsúlyozási alapismeretek
    - 1. Beszédünk jellemzői
    - 2. A hangsúly és a hanglejtés
      - 2.1. Az értelmi hangsúly
      - 2.2. A beszédszünet
      - 2.3. A hangsúlyozás szabályszerűségei
        - 2.3.1. Hangsúlyos elemek a mondatban
        - 2.3.2. Hangsúlytalan elemek a mondatban
        - 2.3.3. A szünet, a kapcsolás és a tagolás
      - 2.4. Az érzelmi hangsúly(feladat)
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Beszédképzés, beszédtechnika
- Második rész: A szóbeli kommunikáció jellemzői
  - III. Beszédelemzés, társas érintkezés
    - 1. Társalgási szabályok
    - 2. A megszólításról
    - 3. Társalgási alapelvek
    - 4. A forduló
    - 5. A szomszédsági párok
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IV. Kommunikáció az osztályteremben
    - 1. A tanár-diák interakció főbb sajátosságai
    - 2. Főbb udvariassági szabályok a tanórán
    - 3. Néhány didaktikai feladat kommunikációja
      - 3.1. Kérdezés
      - 3.2. Értékelés
      - 3.3. Instrukcióadás
      - 3.4. Tanári magyarázat
    - 4. Viselkedésszabályozás, az iskolai szocializáció néhány kommunikációs vonatkozása
    - 5. Rituálék az osztályteremben
    - 6. Nem nyelvi kommunikáció a tanórán
    - 7. A Pygmalion-effektus
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - A szóbeli kommunikáció jellemzői
- Harmadik rész: Nyelvhasználati kérdések
  - V. Nyelvhelyesség: Idegen hatások és gyakori tévesztések a magyar nyelvben
    - 1. Idegen hatások, idegenszerűségek a magyar nyelvhasználatban
    - 2. Az idegen szavak ejtése és helyesírása
    - 3. Szótévesztés
    - 4. Szóláskeveredések
    - 5. Terpeszkedő kifejezések
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VI. Nyelvhelyesség: Igekötők, ragozás, névmások, nyelvi babonák
    - 1. Igekötő-használati kérdések
    - 2. Nehézségek az ikes ragozásban
    - 3. A suksükölés – és ami körülötte van
    - 4. Egyes vonatkozó névmások használatáról – dióhéjban
    - 5. Nyelvi babonák
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Egybe- és különírás, kis- és nagybetűs írásmód, tulajdonevek
    - 1. Helyesírásunk alapelvei
    - 2. Külön vagy egybe? Ez itt a kérdés…
      - 2.1. Az összetett szavak egybeírásának legtöbbször három fő oka van:
      - 2.2. Igekötős szavak
      - 2.3. A szóösszetételek fajtái
      - 2.4. Mozgószabályok
      - 2.5. Idegen írásmódú előtagot tartalmazó szóösszetételek esetén – a kiejtés függvényében – kétféle módon járhatunk el:
      - 2.6. Tulajdonnevet tartalmazó összetételek írásmódja
    - 3. Hogyan írjam: kisbetűvel, naggyal?
    - 4. A nevek toldalékolásának problémásabb esetei
    - 5. Tulajdonnevekből képzett melléknevek írásmódja – családnevek, földrajzi nevek:
    - 6. Intézménynevek, márkanevek, díjak, kitüntetések, címek
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - VIII. Helyesírásunk problémásabb esetei: Elválasztás, írásjelhasználat, rövidítések, számok
    - 1. Az elválasztás
    - 2. Az írásjelhasználat problematikusabb esetei
      - 2.1. Írásjelhasználat szavak között
      - 2.2. Idézőjel, idézet
      - 2.3. Írásjelhasználat – szavakon belül
    - 3. A fontosabb rövidítések, betű- és mozaikszók
    - 4. Számok írása és a keltezés – néhány fontos tudnivaló
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - IX. Levelezési ismeretek
    - 1.A hivatalos levél
    - 2.A magánlevél
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - X. Nyelvünk változatossága
    - 1. Nyelvjárások
    - 2. A magyar nyelv határon túli nyelvváltozatai
      - 2.1. A magyar mint kisebbségi anyanyelv
      - 2.2. A többközpontú magyar nyelv
      - 2.3. Miben különböznek a határon túli nyelvváltozatok?
      - 2.4. A határtalanítás programja
    - Ellenőrző feladatok
    - Irodalomjegyzék
  - Tesztkérdések - Nyelvhasználati kérdések
- Záró kérdéssor

« Előző | Következő »

# 1. A beszédszervek és működésük

A beszédhangok képzése, artikulált létrehozása csak az ember sajátja. Az emberré válás folyamatában a testtartásban és a hangadó szervek alakulásában történő változás által jött létre az artikulált beszédhang megképzésének feltétele.

A beszédszervek

## a) A tüdő és működése

Az emberi hangadásban, a hang létrehozásában az energiát adó levegőt a tüdő szolgáltatja. A tüdő a bordakosárban helyezkedik el, két lebenyből áll, apró hólyagocskák szövedéke, amelyek kapcsolatban vannak egymással, és a hörgőkkel ezek a légcsőben egyesülnek. A tüdő elsődleges szerepe élettani, feladata a szervezetben végbemenő lassú égéshez az oxigén biztosítása és a káros széndioxid kiválasztása. E kiáramló levegőt használjuk fel a hang képzésére. A pusztán élettani célú légzés nem ad elég levegőt a beszédhez. A beszélő foglalkozáshoz nagyobb levegőmennyiség szükséges, ehhez ki kell alakítani a technikai légzésformát: nagy levegő belélegzése és a beszédhez használt kiáramló levegő időtartamának és aktív felhasználásának tudatos szabályozása.

A legtöbb nyelvben, így a magyarban is szinte minden beszédhangot a tüdőből kiáramló levegő segítségével képzünk. A tüdőből kiáramló levegő további útját az jellemzi, hogy különféle, a hangképző szervek által állított akadályokat kell leküzdenie. Az akadályt alkotó szervek mindig párosak: a két hangszalag együtt, a garatfal az ínyvitorlával, a nyelv a szájpadlással, a két ajak együtt, illetve a felső fogsor és az alsó ajak. Ezért szoktunk a hangképzésben szervpárokról beszélni.

## b) A gégefő

A gégefő a légcsőnek kiszélesedett meghosszabbítása. A levegő a tüdőből a légcsövön át a gégefőbe jut. A gégét porcok alkotják. Elöl van a pajzsporc, ezt keskenyen körbefogja, majd hátul kiszélesedik a pecsétgyűrű alakú gyűrűporc. A gégefő belsejében vannak a hangszalagok elülső végükkel a pajzsporchoz rögzítve, hátsó végükkel a mozgékony kannaporcokhoz tapadnak. Ez utóbbiak mozgását követve összezáródhatnak vagy széthúzódhatnak.

A gégefő

A kannaporcok mozgásától függően a hangszalagoknak többféle állását lehet megkülönböztetni. Ha egymástól távol, nyitott állásban vannak, akkor a kiáramló levegő nem rezegteti meg őket, de ha összezáródnak, akkor a levegő csak úgy tud átáramlani, ha a hangszalagokat mozgatja. E mozgások szerint vagy zöngétlen hang keletkezik (zöngétlen mássalhangzók) vagy zöngés (magánhangzók, illetve zöngés mássalhangzók).

A hangképzés szempontjából megemlítendő a gégefő lehetséges függőleges elmozdulása, mely a hangszín alakulásában kap szerepet, a gégefő izomzatának feszessége élessé teszi a hangot, a hangsúly létrejöttében is fontos a gégefőt mozgató izomzat tónusa.

## c) Toldalékcső vagy hangjárat

Összefoglaló neve azoknak a hangképző szerveknek, amelyek a gége felett a beszédhangok képzésében aktív vagy passzív módon részt vesznek. A gégefedő porc felett kezdődnek, és az ajkakig, illetve a külső orrnyílásig tartanak.

A toldalékcső

A toldalékcső beszédműködés közben

A garatüreg a légjáratnak a gégefő felett való közvetlen folytatása. Itt dől el, hogy a levegő az orrüreg vagy a szájüreg felé tart: az ínyvitorla vagy ínycsap szabályozza a levegő útját. Ha a szájüreg felé elzárja a levegő útját, az orrüregen át távozik, és orrhangok jönnek létre (m, n, ny), ha az orrüreg felé zárja a kiáramlást, szájhangok keletkeznek. A magánhangzók és mássalhangzók többsége ez utóbbi módon jön létre, illetve módosul.

A szájüregben a beszédhangok képzése szempontjából rendkívül fontos szervpár a nyelv és a szájpadlás. A szájüregnek kétféle szerepe van: hangmódosító és hangforrás. Alakját és térfogatát főképp a nyelvmozgás szabályozza. A nyelv nyugalmi helyzetből való elmozdulása kétirányú lehet: emelkedik függőleges síkban – a magánhangzók zártsági fokát határozza meg; másfelől előre-hátra mozog vízszintes síkban. Ha a nyelv egész tömege előrenyomul, kis hangszekrény keletkezik, és magas hangszínűvé teszi a zönge akusztikai hatását. Ha a nyelv hátrahúzódik, a nagyobb hangszekrény következtében mély hanghatásúvá válik a zönge. A hangmódosítási funkció a magánhangzók minőségi tulajdonságában meghatározó jegy.

A szájüreg hangforrás is lehet. Két szerv párt alkotva akadályt állít a kitóduló levegő útjába, s az akadályba ütközés, illetve annak legyőzése zörejt eredményez. A szájüreg artikulációs szervpárja a nyelv és a szájpadlás. A mássalhangzók akadályhangok, és képzésük helye többnyire a szájüreg.

A toldalékcső szemmel látható záró része a két ajak. Hangforrás, és hangmódosító rendeltetése is van, így a magán- és mássalhangzók minőségét meghatározó képzési jegy szerve. Az ajaknyitás alakja és nagysága a szájüreg térfogatát szabályozza, s ezzel hangmódosító szerepet tölt be. Alkothat akadályt is, melynek leküzdése beszédhangot hoz létre, azaz hangforrás.

« Előző | Következő »