A történelem segédtudományai

- A történelem segédtudományai
- Heraldika
  - Tartalom
  - 1. Heraldika
    - 1.1 A heraldika fogalma, tárgya
    - 1.2 A heraldika elnevezésének eredete
    - 1.3 A heroldok Magyarországon
    - 1.4 A címer fogalma
    - 1.5 A címerek eredete
    - 1.6 Az élő heraldika kora
    - 1.7 A hanyatló heraldika kora
  - 2. A címer alkotórészei
    - 2.1 A címerpajzs
      - 2.1.1. A pajzsmező borításai
      - 2.1.2. A heraldikai színkánon
      - 2.1.3. A heraldikai bőrök
      - 2.1.4. A pajzsmező felosztása
      - 2.1.5. Mesteralakok
        - 2.1.5.1. A hasítás
        - 2.1.5.2. A vágás
        - 2.1.5.3. Szelés vagy harántosztás
        - 2.1.5.4. Kombinált osztások
      - 2.1.6. Részösszefoglalás
      - 2.1.7. Címerképek
        - 2.1.7.1. A címerképek használata
        - 2.1.7.2. Emberalakok
        - 2.1.7.3. Állatalakok
    - 2.2. A sisak
      - 2.2.1. A sisak mint rangjelölő
      - 2.2.2. A sisak ábrázolásának heraldikai szabályai
    - 2.3. A sisakdísz
    - 2.4. A sisaktakaró
      - 2.4.1. A sisaktakaró alkalmazási szabályai
    - 2.5. Külső díszek
      - 2.5.1. A pajzstartók
      - 2.5.2. A címersátor
      - 2.5.3. A címer szalag
    - 2.6. Címerleírás
    - 2.7. Címerszimbolika
    - 2.8. Címerjog
  - Tudásmérő
- Numizmatika
  - Tartalom
  - 1. A numizmatika fogalma
    - 1.1. A numizmatika elnevezésének eredete
    - 1.2. A numizmatika tárgya
    - 1.3. A pénz fogalma
    - 1.4. A numizmatika jelentősége
  - 2. Egy kis tudománytörténet
  - 3. Fontosabb numizmatikai alapfogalmak
  - 4. Az egyetemes pénzverés történetéből
  - 5. A magyarországi pénzverés történetéből
  - 6. A pénzhamisítás történetéből
  - 7. Könyvajánló
  - Tudásmérő
- Kronológia
  - Tartalom
  - 1. Kronológia
    - 1.1. A kronológia fogalma és rendeltetése
    - 1.2. Abszolút és relatív kronológia
    - 1.3 A kronológia alapkérdései
    - Feladatok
  - 2. Az időmérés kezdőpontjai
    - 2.1. Origók és érarendszerek
      - 2.1.1. Abszolút érarendszerek
        - 2.1.1.1. Az alexandriai világéra
        - 2.1.1.2. A konstantinápolyi (vagy bizánci) világéra
        - 2.1.1.3. A zsidó világéra
      - 2.1.2. Relatív érarendszerek
        - 2.1.2.1. Az ókori görög időszámítás
        - 2.1.2.2. Római időszámítás a város alapításától
        - 2.1.2.3. A diocletianusi éra
        - 2.1.2.4. A keresztény időszámítás
        - 2.1.2.5. A mohamedán aera
        - 2.1.2.6. További fontosabb archaikus érák
      - 2.1.3. Modern érarendszerek
        - 2.1.3.1. A francia forradalmi aera
        - 2.1.3.2. Az olasz fasiszta éra
        - 2.1.3.3. A sztálini szovjet forradalmi naptár
    - 2.2 A különféle érarendszerek átszámítási problémái
    - 2.3 Feladatok
  - 3. Mértékegységek az időszámításban
    - 3.1. Természetes mértékegységek az idő mérésében
      - 3.1.1. A nap
      - 3.1.2. A hónap
      - 3.1.3. Az év
    - 3.2. Mesterséges mértékegységek az idő mérésében
      - 3.2.1. A hét
      - 3.2.2. Az óra
      - 3.2.3. A perc
    - 3.3 Feladatok
  - 4. Naptári rendszerek
    - 4.1. Lunaris naptár
    - 4.2. Solaris naptár
    - 4.3. Lunisolaris naptár
    - 4.4. Precesszió, világidő, asztrológia
    - 4.5. A római naptár fejlődése
      - 4.5.1. A római parasztkalendárium
      - 4.5.2. A római lunaris naptár
      - 4.5.3. A római lunisolaris naptár
      - 4.5.4. A julianus naptár, azaz a római solaris naptár
        - 4.5.4.1. Szökőévek
        - 4.5.4.2. A szökőnap problémája
      - 4.5.5. A gregorianus naptár
        - 4.5.5.1. A Gergely-naptár elterjedése
    - 4.6 Feladatok
  - 5. A keresztény naptárhasználat gyakorlata
    - 5.1. Évkezdő napok (stilusok)
    - 5.2. Hitelesítő évjelölések
      - 5.2.1. Annus regni
      - 5.2.2. Annus pontificatus
      - 5.2.3. Indictio
      - 5.2.4. Epacta
      - 5.2.5. Concurrens
      - 5.2.6. Vasárnapi betű
      - 5.2.7. Aranyszám
    - 5.3 Feladatok
  - 6. A naptárhasználat magyarországi gyakorlata
    - 6.1. Római és keresztény napjelölési formák, bolognai napszámítás, csízió
    - 6.2. Királyi hadoszlások és a relatív időjelölés technikája
    - 6.3. A hónapok magyarországi elnevezései
  - Tudásmérő

« Előző | Következő »

# 5.1. Évkezdő napok (stilusok)

Attól függően, hogy a naptárhasználat az évet melyik nappal kiindulva és melyikkel lezárva tekinti időmérési egységének, különböző stilusokról beszélünk az időszámításban. A keresztény naptárt használó Európában a középkor folyamán hatféle évkezdő nap, azaz hatféle stilus volt elterjedt. 1/ Stilus communis vagy stilus circumcisionis: A számunkra ma kézenfekvő január 1. nagy régiségű évkezdet; még a római holdnaptár bevezetésének korára megy vissza. Évkezdő napként használták már az ókori Rómában is, és ezt a jellegét a Julius Caesar-féle naptárreform tovább erősítette. A keresztények viszont eleinte mellőzték, mert pogány szokást láttak benne. Miután később hozzákötötték „az Úr körülmetélésének” ünnepét (circumcisio Domini), ez az egyházi körök számára is elfogadható évkezdetté tette. Fokozatosan hódított teret, általánosan elterjedtté csak a XIII-XIV. századra vált Európában. 2/ Stilus nativitatis vagy karácsonyi évkezdet: A kora középkor századaiban a leginkább elterjedt évkezdő nap az Úr születésének napja (nativitas Domini), azaz december 25., karácsony napja volt, s Magyarországon is egészen sokáig, a XVI. századig előfordult évkezdetként. Használatának idejéből az év utolsó hetének évszámaival találkozva fontos számolni azzal, hogy ilyenkor – tudniillik december utolsó napjaiban – az adott évnek éppenséggel az első, és nem az utolsó napjairól van szó. 3/ Stilus annuntiationis: Az évet Krisztus földi létének kezdetétől (Annuntiatio Mariae) indító, a kezdőnapot március 25-re helyező számítás. A keresztény naptárban jelentőséget először a krisztusi érát megalkotó Dionysius Exiguusnál kapott, aki a feltámadás napjaként (húsvétvasárnapként) valószínűsítette. Korábbi egyházi nézetek – nem függetlenül a tavaszi napéjegyenlőséghez közeli napokhoz kötődő változatos vallási kultuszoktól – március 25-hez igyekeztek kötni Jézus születését, illetve halála napját is. Ez az évszámítás Itáliában volt elterjedt, ahol kétféle használati módja ismert. A firenzei változat (calculus Florentinus) esetében az évszám a március 25. és december 31. közötti évszakaszban egyezik meg a stilus communis (a január 1-jei évkezdet) rendszerében kezelt évvel, míg a pisai számításnál (calculus Pisanus) ez az egyezés január 1. és március 24. között érvényes. 4/ Március 1-jei évkezdet: Az ókori Róma legrégibb, parasztkalendáriumi jellegű naptára óta előforduló évkezdet, amelynek emléke hosszú ideig fennmaradt a rómaiaknál a január 1-jére átkerülő évkezdet mellett is. A középkorban a frankok ugyancsak alkalmazták, vélhetően rendszeres tavaszi gyűléseikkel összefüggésben. Gyakorlata legtartósabbnak Velencében bizonyult, ahol 1797-ig, a köztársaság fennállásának végéig használatban maradt. Ismerete a Magyar Királyságban elsősorban a velencei befolyásnak kitett dalmáciai városokban mutatható ki. 5/ Stilus paschalis vagy húsvéti évkezdet: Elsősorban a középkori Franciaországot jellemző gyakorlat, amelyet ezért mos Gallicus, illetve mos Gallicanus névvel is említenek. Az évhatárok a húsvéti mozgó ünnephez kapcsolódnak, ami miatt az év indulása az egymást követő években más-más napokra esik, az évek nem azonos számú napokból állnak, bizonyos dátumok pedig mindezek miatt egy évben vagy kétszer is előfordulnak, vagy egyáltalán nem jelentkeznek. Ha ugyanazon keltezésű napi dátum az év során kétszer is előfordul, akkor a megkülönböztethetőség érdekében a „húsvét előtti” és a „húsvét utáni” kitételeknek nagy a jelentőségük. Magyarországi használatára példa nem ismert. 6/ Szeptember 1-jei évkezdet: A bizánci világérában a teremtés napjaként az időszámítás kezdőnapja, a naptári évjelölésben pedig fordulónap. Bizáncban és az ortodox kereszténységhez tartozó térségekben használatos, de a bizánci terjeszkedés révén átmenetileg Dél-Itáliában is alkalmazták. Magyarországi gyakorlata nem jelentkezett.

« Előző | Következő »