A biológia alapjai tanító- és óvóképzős hallgatók számára

- A biológia alapjai tanító- és óvóképzős hallgatók számára
- Előszó
- 1. fejezet: A változatos élővilág kialakulásának feltételei és körülményei
  - 1.1. Az élet kialakulásához szükséges feltételek (fizikai és kémiai evolúció)
  - 1.2 A biológiai evolúció fontosabb állomásai
  - 1.3. A kontinensek helyzetének hatása az élőlények elterjedésére
  - 1.4. Az éghajlat hatása az élővilágra
  - Feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 2. fejezet: Az élőlények szerveződési szintjei
  - 2.1. Egyed alatti szerveződési (infraindividuális) szintek
  - 2.2. Egyed feletti (szupraindividuális) szintek
  - 2.3. A fejlődéstörténeti rendszerezés alapjai
    - 2.3.1. A törzsfejlődés bizonyítékai:
  - 2.4. A fejlődéstörténeti rendszerezés főbb csoportjai
  - 2.5. A rendszerezés alapegysége a faj
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 3. fejezet: Egysejtűek
  - 3.1. Prokarióták
    - Heterotrófok
    - Autotrófok
  - 3.2. Eukarióták
  - 3.3. Egysejtű állatok
  - 3.4. Egysejtű növények
  - 3.5. Gombaszerű egysejtűek
  - 3.6. Vírusok, mint élettevékenységeket átprogramozó „lények”
    - 3.6.1. A vírusok általános jellemzése
    - 3.6.2. A vírusok típusai
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 4. fejezet: Többsejtű növények
  - 4.1. Moszatok
    - 4.1.1. Zöld moszatok
    - 4.1.2. Barázdásmoszatok
    - 4.1.3. Sárgásmoszatok
    - 4.1.4. Barnamoszatok
    - 4.1.5. Vörösmoszatok
  - 4.2. Mohák (Bryophyta)
    - 4.2.1. A mohák jelentősebb rendszertani csoportjai
  - 4.3. Harasztok (Pteridophyta)
    - 4.3.1. A harasztok főbb rendszertani csoportjai
  - 4.4. Nyitvatermők (Gymnospermatophyta)
    - 4.4.1. A nyitvatermők rendszertani csoportjai
  - 4.5. Zárvatermők (Angiospermatophyta)
    - 4.5.1. A zárvatermők főbb rendszertani csoportjai
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 5. Többsejtű gombák és zuzmók
  - 5.1. Rajzóspórás gombák
  - 5.2. Járomspórás gombák
  - 5.3. Tömlősgombák
  - 5.4. Bazídiumos gombák
  - 5.5. Zuzmók
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 6. fejezet: Többsejtű állatok
  - 6.1. Szivacsok (Porifera) törzse
    - 6.1.1. A szivacsok általános jellemzése
    - 6.1.2. Szaporodásuk
    - 6.1.3. A szivacsok jelentősége
  - 6.2. A csalánozók törzse
    - 6.2.1. A csalánozók
    - 6.2.2. Csalánozók előfordulása
  - 6.3. Laposférgek
  - 6.4. Fonalférgek
  - 6.5. Gyűrűsférgek
  - 6.6. Puhatestűek (Mollusca)
    - 6.6.1. Kagylók
    - 6.6.2. Csigák
    - 6.6.3. Fejlábúak
  - 6.7. Ízeltlábúak (Arthropoda)
    - 6.7.1. A rovarok általános jellemzése
    - 6.7.2. A rovarok (hatlábúak) fontosabb rendszertani csoportjai
  - 6.8.Tüskésbőrűek (Echinodermata) törzse
  - 6.9. Előgerinchúrosok (zsákállatok) és fejgerinchúrosok törzse
  - 6.10. Gerincesek (Vertebrata)
    - 6.10.1. Halak (Pisces)
    - 6.10.2. Kétéltűek (Amphibia)
    - 6.10.3. Hüllők (Reptilia)
    - 6.10.4. Madarak (Aves)
      - A madarak fontosabb csoportjai - előfordulásuk
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 1
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 2
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 3.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 4.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 5.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 6.
    - 6.10.5.Emlősök (Mammalia)
      - Rendszerezésük – elterjedésük 1.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 2.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 3.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 4.
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 7. fejezet: Hazai életközösségek
  - 7.1. Élőlények és környezetük
    - 7.1.1. Ökológiai alapfogalmak
    - 7.1.2. Az együttélés formái
    - 7.1.3. Az élőhelyek minősége
    - 7.1.4. A fülke (niche) fogalma
    - 7.1.5. A táplálék-piramis (Elton-piramis)
  - 7.2. Hazai erdők élővilága
  - 7.3. A füves területek élővilága
  - 7.4. A víz és vízpart élővilága
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 8. fejezet: Magyarországon termesztett növények és védelmük
  - 8.1. Szántóföldi növénytermesztés
  - 8.2. Magyarországon termesztett zöldségfélék
  - 8.3. Magyarországon termesztett főbb gyümölcsfélék – régi magyar gyümölcsfajták védelme
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 9. fejezet: Tenyésztett állatok
  - 9.1. Őshonos magyar háziállatok (nemzeti kincsek)
  - 9.2. Legelterjedtebb háziállatfajták
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 10. fejezet: Az élő természet védelme
  - 10.1. Az élőlények sokféleségének (biodiverzitás) jelentősége és megőrzési lehetőségei
  - 10.2. Természetvédelem
    - 10.2.1 Nemzetközi természetvédelmi kategóriák
    - 10.2.2. Magyarországon alkalmazott természetvédelmi kategóriák
  - 10.3. Magyarország nemzeti parkjai
    - 10.3.1. Hortobágyi Nemzeti Park
    - 10.3.2. Kiskunsági Nemzeti Park
    - 10.3.3. Körös-Maros Nemzeti Park
    - 10.3.4. Aggteleki Nemzeti Park
    - 10.3.5. Bükki Nemzeti Park
    - 10.3.6. Balaton-felvidéki Nemzeti Park
    - 10.3.7. Őrségi Nemzeti Park
    - 10.3.8. Fertő-Hanság Nemzeti Park
    - 10.3.9. Duna-Dráva Nemzeti Park
    - 10.3.10. Duna-Ipoly Nemzeti Park
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 11. fejezet: Összegzés – gyakorlás – ellenőrzés
  - Feladatok

« Előző | Következő »

# 11. fejezet: Összegzés – gyakorlás – ellenőrzés

A bioszférát felépítő biomokban és életközösségekben az élőlények nem elszigetelten, hanem bonyolult egymásrautaltságban, kölcsönhatásban élnek. Rendszerszemléleti megközelítéssel egy életközösség nyílt anyagi rendszerként működik, mert környezetével állandó kapcsolatot tart fenn. A kapcsolatok két alapvető megnyilvánulása az anyagkörforgás és energiaáramlás. A természet elemei állandó körforgásban vannak. A szervetlen elemek beépülnek az élőlények szerves anyagaiba, majd onnan kikerülve ismét szervetlen vegyületekre esnek szét. E folyamat során a víz, a talaj, a légréteg és az élőlények anyagai egymás között folyamatosan kicserélődnek. A bioszféra működéséhez - azon belül az anyagok körforgásához - az energia folyamatos áramlása szükséges. A természet elemeinek (anyagainak) felhasználási módja szerint az élőlényeket több csoportba soroljuk. Ezek alapján 1) szerves anyagot termelő, 2) szerves anyagot fogyasztó, és 3) szerves anyagot lebontó szervezetek.

Termelő (producens) szervezetek

Az autotróf mikroszervezetek és a növények a Nap fényenergiája (fizikai energia) megkötésével képesek kis molekulájú, energiaszegény szervetlen vegyületeket nagy molekulájú, energiagazdag anyagokká alakítani, mely folyamatot rendszerint a chlorofil végzi és víz, valamint szén-dioxid szükséges hozzá. Ebben a folyamatban a fizikai energia kémiai energiává alakul a szerves anyagban. Ezzel a tevékenységükkel a növények növelik a bioszféra szerves anyag és energiakészletét, ezért termelő szervezeteknek (producens) nevezzük őket.

Fogyasztó (konzumens) szervezetek

A termelő szervezetekre épülnek a fényenergiát közvetlenül hasznosítani nem tudó fogyasztó élőlények. Ide tartoznak a heterotróf állatok és a gombák. A közvetlenül növényekkel táplálkozók az elsődleges fogyasztók, a növényevő állatokkal táplálkozók a másodlagos fogyasztók, amelyekkel táplálkozókat pedig harmadlagos fogyasztóknak nevezzük. A harmadlagos fogyasztók az esetek többségében csúcsragadozók. A mindenevő állatok elsődleges vagy másodlagos fogyasztók is lehetnek, míg a paraziták a másodlagos vagy harmadlagos fogyasztók közé sorolhatók.

Lebontó (dekomponens) szervezetek

Az elpusztult élőlényeket, szerves hulladékokat a lebontó szervezetek bontják le. A növényi anyagok, állati tetemek energiaszegény ásványi anyagokká alakulva visszakerülnek az élettelen természetbe, amelyeket a növények újra fel tudnak venni a fotoszintézisük során. Az ökológiai rendszerben zajló anyagok mozgásának körfolyamatát a lebontó szervezetek biztosítják (zárják).

Az anyagok körforgását az élőlények táplálkozása tartja folyamatos mozgásban. A táplálkozási kapcsolatok táplálékláncolatokat és táplálkozási hálózatokat eredményeznek. Legtöbb életközösségben sok táplálkozási lánc figyelhető meg. A láncszemeket alkotó élőlények pedig ritkán kötődnek egyetlen lánchoz, általában többnek is tagjai, ezért több táplálkozási lánc hálózattá szerveződik. Az élőlények táplálkozási kapcsolatainak elemzése során az áttekinthetőség érdekében először mindig a láncokat figyeljük meg. A táplálkozási láncoknak háromféle típusa van.

Növényevő táplálkozási lánc

A növényevő táplálkozási lánc első tagja növény, a második tagja növényevő állat, a harmadik vagy negyedik láncszem állatevő állat. A negyedik láncszemet általában a csúcsragadozók képezik. A mindenevő állatok a második vagy harmadik láncszemet képezhetik. Például egy lágyszárú növény levelét elfogyasztja az éti csiga, amit megeszik egy feketerigó, melyet pedig a karvaly fogyasztja el.

Parazita táplálkozási lánc

A parazita táplálkozási lánc első tagja szintén növény, ezt egy növényevő állat fogyasztja, melynek a testében egy vagy több élősködő él. Például a fűféléket megeszi az őz, az őz testén kullancsok élnek, melyek legyöngítik, így a bélcsatornájában elszaporodnak a kórokozó baktériumok, ami miatt az őz legyengül, majd elpusztul.

Lebontó (elhalt szerves anyagra épülő) táplálkozási lánc

A lebontó vagy az elhalt szerves anyagra épülő táplálkozási láncban az első láncszem valamilyen elhalt növényi vagy állati anyag. Például az avart fogyasztják az erdei giliszták, amit elfogyaszt a vakondok, a vakondokot pedig megeszi az erdei fülesbagoly. Vagy a kidőlt, korhadt fát rágják a fekete hangyák, melyeket a zöld küllő fogyaszt, őt pedig a héja kapja el.

« Előző | Következő »