A társadalmi érzékenyítés módszertana kisgyermekkorban I.

- A társadalmi érzékenyítés módszertana kisgyermekkorban I.
- 1. fejezet: Bevezetés „A társadalmi érzékenyítés módszertana kisgyermekkorban I.” című kurzusokhoz
  - Köszönet!
- 2. fejezet: A társadalmi érzékenyítés
  - 2.1. Az érzékenyítésről általánosságban
  - 2.2. A társadalmi érzékenyítés mint beavatkozási stratégia a Fogyatékosságügyi Világjelentésben
  - 2.3. A társadalmi érzékenyítés folyamata a rehabilitáció új, kettős irányú paradigmájában
  - 2.4. A társadalmi érzékenyítés lehetőségei a gyógypedagógus tevékenységében
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 3. fejezet: A fogyatékosság elfogadására irányuló szemléletformálás módszertani alapjai
  - 3.1. Az attitűd és a viselkedés közti kapcsolat
  - 3.2. A fogyatékossággal kapcsolatos szemléletváltást befolyásoló tényezők
  - 3.3. A környezet negatív attitűdjének hatása a fogyatékos gyermekek beilleszkedésére
  - 3.4. A fogyatékosság megismeréséhez, megértéséhez segítségül hívható módszerek
    - 3.4.1. Érvek a szimulációs gyakorlatok mellett
    - 3.4.2. Ellenérvek a szimulációs gyakorlatok önálló módszerként történő alkalmazásáról
    - 3.4.3. A szimulációval párhuzamosan alkalmazható érzékenyítő módszerek
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 4. fejezet: A mese pedagógiai vonatkozásai, lehetőségei az érzékenyítésben
  - 4.1. A biblioterápia fogalma, célja, alkalmazásának területei
    - 4.1.1. A biblioterápia a fogyatékosság elfogadásának szolgálatában
  - 4.2. A történetek kiválasztásának szempontjai
    - 4.2.1. Hybertson kritériumrendszere
    - 4.2.2. Blaska könyvválasztási szempontjai
  - 4.3. A történetbe vonódás fázisai
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom
- 5. fejezet: A mese módszere az óvodáskorú gyermekek társadalmi érzékenyítésében
  - 5.1. A mese fogalma
  - 5.2. A népmese és a műmese alkalmazása az érzékenyítő foglalkozásokon
  - 5.3. A mese szerepe az óvodai érzékenyítő programban
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 6. fejezet: Az érzékenyítés kiinduló pontja: a fogyatékosság fogalmának korszerű értelmezése
  - 6.1. A fogyatékosság, mint alapfogalom
  - 6.2. Értelmezési keretek
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 7. fejezet: Méltányos kifejezések a fogyatékosság témakörében
  - 7.1. Minek nevezzelek? A méltányos kifejezések jelentősége.
  - 7.2. Tipikus hibák a fogyatékos személyekkel kapcsolatos fogalomhasználatban
  - 7.3. Ajánlott és kerülendő kifejezések a fogyatékosság témakörében
  - 7.4. A kisgyermekekkel foglalkozó pedagógusok missziója az érzékenyítésben
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 8. fejezet: Érzékenyítő foglalkozás tervezése, összeállítása irodalmi alkotás alapján
  - 8.1. Mi a foglalkozásterv?
  - 8.2. Az irodalmi alkotás kiválasztása
  - 8.3. Foglalkozásterv minta - részletes
    - 8.3.1. A foglalkozás célja, fejlesztendő kompetencia
    - 8.3.2. Összefoglaló az eszköz szükségletről, segédanyagokról
    - 8.3.3. A foglalkozás időkerete és menete
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 9. fejezet: Gyógypedagógus-hallgatók irodalmi alkotásai érzékenyítő foglalkozásokhoz
  - 9.1. Kata világa
  - 9.2. Érzékenyítő irodalmi alkotások a tehetséggondozó tábor résztvevőitől
    - 9.2.1. Sima Soma
    - 9.2.2. Röfi a háromlábú vak kismalac
    - 9.2.3. Pepi, Teó és Gibi
    - 9.2.4. A csodatű
    - 9.2.5. Varázstükör
  - 9.3. További ajánlások
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 10. fejezet: Hogyan készítsünk forgatókönyvet óvodai vagy iskolai érzékenyítő eseményhez?
  - 10.1. Mi a forgatókönyv?
  - 10.2. Egy érzékenyítő esemény címének megválasztása
  - 10.3. A forgatókönyv elkészítésének szempontjai
    - 10.3.1. Mely korcsoportnak tervezünk foglalkozást?
    - 10.3.2. Hogyan illeszkedik a nevelési programba?
    - 10.3.3. Milyen rendszerességgel és milyen időtartamban?
    - 10.3.4. Mekkora a résztvevő gyermekek létszáma?
    - 10.3.5. Milyen összetételű a résztvevők csoportja?
    - 10.3.6. Milyen személyi erőforrások mozgósíthatók?
    - 10.3.7. Milyen infrastruktúra áll rendelkezésre?
    - 10.3.8. Milyen tárgyi eszközök szükségesek?
    - 10.3.9. Milyen érzékenyítő módszert, módszereket (vagy módszerek kombinációját) alkalmazunk?
    - 10.3.10. A foglalkozás kommunikációja, a nyilvánosság biztosításának lehetőségei
  - 10.4. Forgatókönyv sablon
  - Összefoglalás
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 11. fejezet: Mesegyűjtemény kisgyermekek érzékenyítéséhez
  - 11.1. Magyar nyelvű kiadványok
  - 11.2. Idegen nyelvű kiadványok
  - Összefoglalás
- 12. A kurzus zárása. Teszt

« Előző | Következő »

# 3.4.2. Ellenérvek a szimulációs gyakorlatok önálló módszerként történő alkalmazásáról

A fogyatékosság szimulációjának előnyei több empirikus kutatás eredménye alapján kevésbé támaszthatók alá. Wilson és Alcorn (1969) vizsgálatában, a szimulációban részt vevők többsége negatív reakciókról számolt be: visszatetszést, zavart, frusztrációt, kiszolgáltatottságot váltott ki belőlük a saját élményű tapasztalás. Glazzard (1979) vizsgálatában részt vevő egyetemisták beszámolóiban is előkerült a frusztráció, az izoláltság, a megalázottság, a bizonytalanság, a félelem érzése. Pfeiffer (1989) vizsgálati alanyai megalázva érezték magukat a saját élményű gyakorlat során. Wurst és Wolford (1994) leírták, hogy azok a hallgatók, akik egy teljes napon keresztül megtapasztalták a látás-, hallássérülést, az ép emberek viselkedését távolságtartónak, ítélkezőnek, barátságtalannak érezték. Grayson és Marini (1996) alanyai nagyobb valószínűséggel számoltak be nemkívánatos meggyőződésekről. Például leírták, hogy a mozgássérült személyeknek sokkal nehezebb a társadalmi helyzetük, egyre frusztráltabbá válnak saját fogyatékosságuk miatt, és a fizikai akadálymentesítéssel vannak elfoglalva. Aki részt vett a fogyatékossági területek szimulációs gyakorlataiban, hajlamossá vált a fogyatékosságnak csupán a negatív aspektusairól beszámolni, úgymint az épületek hozzáférésnek nehézségeiről, a fizikai fáradtságról. Ez a tapasztalat különösen erősnek bizonyult, ha a szimulációs gyakorlatok rövid ideig tartottak. (Kelley, 1993; Margo,1983). A fogyatékosság szimulálása során megtapasztalt negatív élmények, a fogyatékosság individuális és orvosi modelljeit erősítik (Pfeifer, 1989). Ezek a tapasztalatok erősíthetik azt a meggyőződést, miszerint a fogyatékos személyek alapvető dolgokat nem tudnak elvégezni, nem tudnak egyedül közlekedni, dolgozni, iskolába járni. A résztvevők akár meg is ijedhetnek a tapasztaltaktól. Gondolni kell ara is, hogy egy szimulációs gyakorlat során szerzett tapasztalat nem minden résztvevő számára jelent azonos élményt. Az, hogy a résztvevő mit tapasztal, sok olyan tényezőtől függ, amit a gyakorlat vezetője nem tud ellenőrizni, befolyásolni. Ide sorolhatjuk a szimuláció során szerzett és az előzetes elvárások közti hasonlóságot, kognitív stílusokat, előzetes tapasztalatokat, a résztvevők és az érzékenyítő programot szervezők személyiségének típusát. A módszer kritikusai gyakran a szimuláció kiváltotta hatások érvényes mérőeszközeinek hiányát róják fel (Remus, 1991).

A fogyatékosság szimulációjának alkalmazására vonatkozó empirikus támogatás hiánya alapvetően a kutatási metódusok problémájával függ össze (mintavétel, eszközök, statisztika). A metodológiai problémák veszélyeztetik a fogyatékosság szimulációjának létjogosultságát. A téma népszerűsége azonban a Hymen által összegyűjtött előnyök figyelembe vételén túl tovább erősödik annak hatására, hogy a pedagógusok figyelmen kívül hagyják, hogy a szimuláció önálló módszerként történő alkalmazásának hatékonysága megkérdőjelezhető. A pedagógusok így nyilatkoztak: „Nem tudjuk pontosan, mit teszünk, de az biztos, hogy a szimuláció „érdekes tevékenység” (Kinger, 1992). Ez a pedagógus attitűd még ma is aktuális. A legtöbb pedagógus nem kérdőjelezi meg a szimuláció (akár önálló módszerként) alkalmazásának hatékonyságát.

Ha önmagukban, önálló módszerként alkalmazzuk a szimulációs gyakorlatokat, azok a célunkkal ellentétes hatást válthatnak ki, erősíthetik a negatív attitűdöt a fogyatékos személyek iránt. Más módszerekkel társítva azonban hasznos tapasztalatokat nyújthatnak a fogyatékosság nehézségeit megtapasztaló személyeknek.

Tartsuk szem előtt, a módszer kizárólagos alkalmazása a fent említett nem kívánatos következményekkel is járhat!

« Előző | Következő »