Bevezetés az irodalomtudományba

- Bevezetés az irodalomtudományba
- Tartalomjegyzék
- Előszó
- I. INTÉZMÉNYTÖRTÉNET
  - I. 1. Egyetemek és akadémiák a késői középkorban és a korai újkorban (Balázs Mihály)
  - I. 2. Az irodalom intézménytörténete a 18-19. században (Gere Zsolt)
    - I.2.1. Az intézmény fogalma
    - I.2.2. Az irodalom intézményei
    - I.2.3. A Magyar Tudományos Akadémia
    - I.2.4. A Kisfaludy Társaság (1836-1952)
  - I. 3. Ellenőrző kérdések és feladatok az Intézménytörténet című fejezethez
- II. FILOLÓGIA
  - II.1. Fejezetek a filológia történetéből (Fazekas Sándor)
    - II.1.1. Antikvitás
    - II.1.2. A filológia a középkorban
    - II.1.3. A filológia reneszánsza – a reneszánsz filológia
    - II.1.4. Felvilágosodás
    - II.1.5.A modernkori filológia
  - II.2. Legfontosabb módszertani eljárások és szakkifejezések (Fazekas Sándor)
    - II.2.1. A stemma
    - II.2.2. Kiadástípusok
    - II. 2. 3. Fontosabb szakkifejezések listája
    - II. 2.4. Íráshordozók és medialitás
  - II. 3. Digitális filológia (Labádi Gergely)
    - II.3.1. A számítógép mint eszköz
    - II.3.2. A könyvbeli szöveg
    - II.3.3. A számítógép mint médium – a szöveg az információs társadalomban
    - II.3.4. A digitális szöveg
    - II.3.5. Mihez kezd(j)ünk a digitális szöveggel?
    - II.3.6. Digitális szöveg- és tanulmánygyűjtemények, könyvtárak
  - II. 4. Ellenőrző kérdések és feladatok a Filológia című fejezethez
- III. RETORIKA (Ötvös Péter)
  - III. 1. Rövid történet
  - III. 2. A retorikai beszéd felosztása
  - III. 3. Példa a beszédnemek irodalmi használatára
    - III. 3. 1. Petőfi Sándor: Füstbe ment terv
    - III. 3. 2. József Attila: Arany
    - III. 3. 3. Akartok-e rabok lenni?
  - III. 4. Feladatok és kérdések a Retorika című fejezethez
- IV. VERSTAN (Bognár Péter)
  - IV.1. Alapvetés
    - IV.1.1. Az ismétlődés fogalma
    - IV.1.2. Verstan és poétika
    - IV.1.3. Verstan és előadásmód
  - IV.2. Magyar vers, magyar verstan
    - IV.2.1. Nemzeti versidom
    - IV.2.2. Versidomvita
  - IV.3. Általános metrika
    - IV.3.1. A Jakobson–Lotz-axiomatika
    - IV.3.2. Metrikai összetevők + metrikai szabályok
    - IV.3.3. Nyelvi összetevők + metrikai szabályok
      - IV.3.3.1. Összetevők
        - IV.3.3.1.1. A megfelelések fajtái
        - IV.3.3.1.2. A numerikus szabályozottság tárgya
      - IV.3.3.2. Szabályrendszer
        - IV.3.3.2.1. A numerikus szabályozottság elve: szám
        - IV.3.3.2.2. A numerikus szabályozottság elve: tartalom
        - IV.3.3.2.3. A numerikus szabályozottság elve: szám és tartalom
  - IV.4. Példatár a metrikai elemzésekhez
    - Átkozott legyen az éj
    - Angyaloknak nagyságos asszonya (RPHA 99)
    - Mikor Szennakerib az Jeruzsálemet (RPHA 940)
    - Elmelkedesek az örökke-valoságrol (RMKT 17, 9. 77/s)
  - IV. 5. Ellenőrző feladatok és kérdések a Verstan című fejezethez:

« Előző | Következő »

# II.1.2. A filológia a középkorban

A középkort filológiai szempontból kettős képet mutat. Egyfelől a gyakran hangoztatott megközelítés szerint átmeneti hanyatlásként is lehet értelmezni, hiszen mind a Biblia szövegének Szent Jeromos-féle latin fordítása, a Vulgata megkérdőjelezhetetlen, isteni tekintélye jellemez, így a Bibliakritika nem filológiai, hanem elsősorban herméneutikai iránya, mind a korban használt görög kéziratok számának viszonylagos szűkössége erre utal.

7. kép. Szent Jeromos (347-420 k.), Filippino Lippi festménye, 1493 k.

A középkorra jellemző negatív folyamat az ókori latin nyelv eróziója, bomlása is, Cicero nyelvét majd a reneszánsz állítja vissza régi fényébe. Ugyanakkor az mindezek ellenére is tagadhatatlan, hogy a középkori kolostorok másoló- és őrzőmunkája nélkül mindazok a művek elvesztek volna, amelyek részben továbbvitték, részben megújították az antikvitás örökségét. Az anyanyelvű irodalmak első termékei (Heidelbergi-kódex, Carmina Burana-gyűjtemény) éppúgy a kolostorokban maradtak ránk, mint akár olyan radikális és a vallásos világképnek mélységesen ellenmondó szövegek, mint Lucretius természetről írott tankölteménye, vagy a latin ókor egyéb remekei: lemásolták, vagy legalábbis megőrizték ezeket a számunkra. A középkori kolostorok külön másolóműhelyekben, scriptoriumokban készítették a kódexeket, amelyek nagy ablakú, hideg, de jól megvilágított helyiségek voltak. A másolókról sok információt hordoznak azok a margináliák, széljegyzetek, amelyeket azok írás közben vetettek papírra. Ezek tanulmányozásából tudhatjuk, hogy sokszor nagyon hidegben, étlen-szomjan, embertelen körülmények között dolgoztak, részben a középkori viszonyok, részben a szerzetesi életmód ridegsége miatt.

8. kép. Scriptoriumot ábrázoló iniciálé, Brüsszel, Koninklijke Bibliotheek, fol. 2 r.

A margináliák (széljegyzetek), illetve a sor közötti (interlineáris) jegyzetek értelmezéseket, kommentárokat, olvasói megjegyzéseket is rögzítettek. Ennek önkéntelen, alkalomszerű, vegyes tartalmú változatai, a tollpróbák nagyon sok fontos művet, műtöredéket is megőriztek: egy-egy szóbeliségben élő darabot, amelyet a jámbor szerzetes nem tartott külön kötetbe másolásra érdemesnek, odafirkantott, az irodalomtudósok nagy megelégedésére. Így maradtak ránk például virágének-töredékeink, amelyek a szóbeli, anyanyelvű közköltészeti kultúra becses, legkorábbi dokumentumai; olyanok is akadnak, amelyek a 15. században keletkeztek.[1] A másolás és az olvasás egy helyen történt. A pergamenes kódexeket csodálatraméltó türelemmel rótták teli. A különböző korszakokban más-más írásképpel dolgoztak, amelyek áttekintését a paleográfia, a latin írások vizsgálatának tudománya adja.[2] Idehaza a kódexirodalom korát nagyjából Mátyás idejétől a mohácsi vészig, 1526-ig számítjuk. A ma ismert negyvenöt, részben magyar nyelvű kéziratos kötet java része abban a húsz évben keletkezett, amely ebből az időszakból a 16. századra esik. Az első magyar nyelvű könyv, az Érdi-kódex szerzője, a Karthauzi Névtelen tekinthető az első magyar nyelven megszólaló előszóírónak, aki nagyfokú tudatosságról tesz tanúbizonyságot. A középkori kódexirodalommal külön tudományág, a kodikológia foglalkozik.[3]

9. kép.Szent Klára legendájának kezdete az Érdy-kódexből.
Forrás: http://nemzetikonyvtar.blog.hu/2013/08/11/_szuz_apaczak_ekes_fenye_assisi_szent_klara

[1] URL: http://nyelvemlekek.oszk.hu/adatlap/soproni_viragenek, (ell. 2015.05.03.).

[2] Részletes bemutatásához l. Madas Edit paleográfia-szócikkét a Magyar Művelődéstörténeti Lexikonban (középkor és kora újkor, VIII, főszerk. Kőszeghy Péter, Bp., 2008, 485–490.

[3] Általános bevezető, a leglényegesebb fogalmak bemutatásával: http://www.tankonyvtar.hu/hu/tartalom/tkt/magyar-irodalom/ch02s03.html (ell. 2015.05.15).

« Előző | Következő »