A biológia alapjai tanító- és óvóképzős hallgatók számára

- A biológia alapjai tanító- és óvóképzős hallgatók számára
- Előszó
- 1. fejezet: A változatos élővilág kialakulásának feltételei és körülményei
  - 1.1. Az élet kialakulásához szükséges feltételek (fizikai és kémiai evolúció)
  - 1.2 A biológiai evolúció fontosabb állomásai
  - 1.3. A kontinensek helyzetének hatása az élőlények elterjedésére
  - 1.4. Az éghajlat hatása az élővilágra
  - Feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 2. fejezet: Az élőlények szerveződési szintjei
  - 2.1. Egyed alatti szerveződési (infraindividuális) szintek
  - 2.2. Egyed feletti (szupraindividuális) szintek
  - 2.3. A fejlődéstörténeti rendszerezés alapjai
    - 2.3.1. A törzsfejlődés bizonyítékai:
  - 2.4. A fejlődéstörténeti rendszerezés főbb csoportjai
  - 2.5. A rendszerezés alapegysége a faj
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 3. fejezet: Egysejtűek
  - 3.1. Prokarióták
    - Heterotrófok
    - Autotrófok
  - 3.2. Eukarióták
  - 3.3. Egysejtű állatok
  - 3.4. Egysejtű növények
  - 3.5. Gombaszerű egysejtűek
  - 3.6. Vírusok, mint élettevékenységeket átprogramozó „lények”
    - 3.6.1. A vírusok általános jellemzése
    - 3.6.2. A vírusok típusai
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 4. fejezet: Többsejtű növények
  - 4.1. Moszatok
    - 4.1.1. Zöld moszatok
    - 4.1.2. Barázdásmoszatok
    - 4.1.3. Sárgásmoszatok
    - 4.1.4. Barnamoszatok
    - 4.1.5. Vörösmoszatok
  - 4.2. Mohák (Bryophyta)
    - 4.2.1. A mohák jelentősebb rendszertani csoportjai
  - 4.3. Harasztok (Pteridophyta)
    - 4.3.1. A harasztok főbb rendszertani csoportjai
  - 4.4. Nyitvatermők (Gymnospermatophyta)
    - 4.4.1. A nyitvatermők rendszertani csoportjai
  - 4.5. Zárvatermők (Angiospermatophyta)
    - 4.5.1. A zárvatermők főbb rendszertani csoportjai
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 5. Többsejtű gombák és zuzmók
  - 5.1. Rajzóspórás gombák
  - 5.2. Járomspórás gombák
  - 5.3. Tömlősgombák
  - 5.4. Bazídiumos gombák
  - 5.5. Zuzmók
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 6. fejezet: Többsejtű állatok
  - 6.1. Szivacsok (Porifera) törzse
    - 6.1.1. A szivacsok általános jellemzése
    - 6.1.2. Szaporodásuk
    - 6.1.3. A szivacsok jelentősége
  - 6.2. A csalánozók törzse
    - 6.2.1. A csalánozók
    - 6.2.2. Csalánozók előfordulása
  - 6.3. Laposférgek
  - 6.4. Fonalférgek
  - 6.5. Gyűrűsférgek
  - 6.6. Puhatestűek (Mollusca)
    - 6.6.1. Kagylók
    - 6.6.2. Csigák
    - 6.6.3. Fejlábúak
  - 6.7. Ízeltlábúak (Arthropoda)
    - 6.7.1. A rovarok általános jellemzése
    - 6.7.2. A rovarok (hatlábúak) fontosabb rendszertani csoportjai
  - 6.8.Tüskésbőrűek (Echinodermata) törzse
  - 6.9. Előgerinchúrosok (zsákállatok) és fejgerinchúrosok törzse
  - 6.10. Gerincesek (Vertebrata)
    - 6.10.1. Halak (Pisces)
    - 6.10.2. Kétéltűek (Amphibia)
    - 6.10.3. Hüllők (Reptilia)
    - 6.10.4. Madarak (Aves)
      - A madarak fontosabb csoportjai - előfordulásuk
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 1
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 2
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 3.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 4.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 5.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 6.
    - 6.10.5.Emlősök (Mammalia)
      - Rendszerezésük – elterjedésük 1.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 2.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 3.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 4.
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 7. fejezet: Hazai életközösségek
  - 7.1. Élőlények és környezetük
    - 7.1.1. Ökológiai alapfogalmak
    - 7.1.2. Az együttélés formái
    - 7.1.3. Az élőhelyek minősége
    - 7.1.4. A fülke (niche) fogalma
    - 7.1.5. A táplálék-piramis (Elton-piramis)
  - 7.2. Hazai erdők élővilága
  - 7.3. A füves területek élővilága
  - 7.4. A víz és vízpart élővilága
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 8. fejezet: Magyarországon termesztett növények és védelmük
  - 8.1. Szántóföldi növénytermesztés
  - 8.2. Magyarországon termesztett zöldségfélék
  - 8.3. Magyarországon termesztett főbb gyümölcsfélék – régi magyar gyümölcsfajták védelme
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 9. fejezet: Tenyésztett állatok
  - 9.1. Őshonos magyar háziállatok (nemzeti kincsek)
  - 9.2. Legelterjedtebb háziállatfajták
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 10. fejezet: Az élő természet védelme
  - 10.1. Az élőlények sokféleségének (biodiverzitás) jelentősége és megőrzési lehetőségei
  - 10.2. Természetvédelem
    - 10.2.1 Nemzetközi természetvédelmi kategóriák
    - 10.2.2. Magyarországon alkalmazott természetvédelmi kategóriák
  - 10.3. Magyarország nemzeti parkjai
    - 10.3.1. Hortobágyi Nemzeti Park
    - 10.3.2. Kiskunsági Nemzeti Park
    - 10.3.3. Körös-Maros Nemzeti Park
    - 10.3.4. Aggteleki Nemzeti Park
    - 10.3.5. Bükki Nemzeti Park
    - 10.3.6. Balaton-felvidéki Nemzeti Park
    - 10.3.7. Őrségi Nemzeti Park
    - 10.3.8. Fertő-Hanság Nemzeti Park
    - 10.3.9. Duna-Dráva Nemzeti Park
    - 10.3.10. Duna-Ipoly Nemzeti Park
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 11. fejezet: Összegzés – gyakorlás – ellenőrzés
  - Feladatok

« Előző | Következő »

# 9.2. Legelterjedtebb háziállatfajták

A következőkben a legelterjedtebb háziállatfajtákat ismertetjük.

Mangalica

A mangalica ősi magyar zsírsertés, amely kistestű, vékony csontozatú és göndör szőrrel borított. Ezt a fajtát kifejezetten a zsírtermelésre nemesítették ki. A huszadik század második felére a létszáma minimálisra csökkent, de napjainkban újra előtérbe került kiváló minőségű húsa és zsírja miatt. Magyarország több nemzeti parkjában is tenyésztik génmegőrzés céljából.

Fajtái: szőke mangalica (leggyakoribb változat), fecskehasú mangalica (elsősorban a Dunántúlon tenyésztik), vörös mangalica (ritka). A fekete mangalica már kihalt.

Szőke mangalica
fotó: Krnács András

Szürkemarha

A hatalmas legelők jellegzetes legelő állatcsoportját képezte egykoron a szilaj szürkemarha gulya. Már honfoglaló őseink korában létezett a fajta Magyarország területén. A szürkemarha tökéletesen alkalmazkodott a rideg tartáshoz, akár egész télen kibírta a legelőn tartást. Teje erjesztve túróként, és húsa élelemként szolgált. Az állat testi erejét őseink a földművelésnél (szántás, boronálás, betakarítás, malomhajtás, stb.) használták ki.

Szürkemarha
fotó: Krnács András

Juhok: racka, cigája, cikta

Letelepedett őseink állattartással foglalkoztak, így a juhok fontos szerepet játszottak életükben. A puszták gyenge füvein is megélni képes szívós fajta a racka, mely pödrött V-alakú szarvával elegáns állata volt a magyar pusztáknak. A cigáját és a ciktát elsősorban tejtermelésre használták, inkább a dombvidéki és hegyvidéki legelőket hasznosították velük. A juhokat hármas célból tartották: hústermelés, tejtermelés, gyapjútermelés. A rackának a fekete és fehér színváltozata is ismert.

Racka
fotó: Krnács András

Cigája
forrás: vendegvaro.hu

Cikta
forrás: nagybirtok.hu

Baromfi-félék

Több mint ezer éve adaptálódtak a Kárpát-medence éghajlatához, ezért edzett, ellenálló állatok. A parlagi tyúkból nemesítették ki a kendermagos és a sárga magyar tyúkot, valamint a fehér magyart, melyek a külterjes tartást jól viselik. A kendermagos és a sárga magyar tyúk kopasznyakú (erdélyi kopasznyakú) változatban is előfordul. A tyúk mellett őshonos lúd – mint amilyen például a fodrostollú lúd - és kacsa fajták is léteznek. Meg kell említeni a réz és bronzpulyka fajtákat is, amelyek eredetileg Észak-Amerikából származnak, de hazánkban olyan fajtákat tenyésztettek ki, amelyek sehol máshol nem lelhetőek fel.

Fodrostollú magyar lúd
forrás: biokontroll.hu

Kutyafajták

A kutya az ember legősibb haszonállata. Őseink vadászathoz és a pásztorélet könnyítése céljából nemesítették ki azokat a fajtákat, amelyek ma is ismertek különleges képességeikről. Hasznosítási szempontból 3 kategóriába csoportosíthatjuk a magyar őshonos kutyafajtákat.

Híres magyar őrzőkutyák a komondor és a kuvasz.

Kuvasz
forrás: termeszetvedelem.hu

Komondor
forrás: haziallat.hu

Terelőkutya (pásztorkutya) fajtánk a puli, pumi, és a mudi.

A vadászkutyánkat elsősorban sportvadászat céljából használták őseink. A magyar agár hihetetlen sebességének köszönhetően tudta elejteni a vadat.

A magyar vizslát már a XI. században ismerték. Híres volt Balassi Bálint magyar vizsla tenyészete.

Magyar agár
fotó: Kacer (wikimedia.org)

Magyar parlagi kecske

A XVIII. század végén törvénybe foglalták, hogy csak szegény ember tarthat kecskét, és az, aki egészségileg rá van szorulva. A kecske olyan növényeket is hasznosít, amely mások számára ehetetlen (kutyatej, parlagfű), így a parlag és az elgyomosodott területek hasznosítására („fűnyírásra”) is alkalmas. A kecsketejben háromszor annyi a vastartalom, mint a tehéntejben, ezért fontos szerepe van az egészséges táplálkozásban, ezért az utóbbi években növekszik a tenyészállománya.

Magyar parlagi kecske
forrás: tincses.hu

Lovak

A hazai lófajták közül igazi őshonosnak a hucult tekinthetjük. A híres magyar lófajták közül a legismertebbek: lipicai, kisbéri, gidrán, nóniusz, arabs, muraközi és furiozo- north star.

Huculménes az Aggteleki Nemzeti Parkban
forrás: anp.hu

Magyar bivaly

Őseink is tenyésztették a bivalyt, ezért őshonosnak tekinthető a Kárpát-medencében. Valószínűleg bivalyok húzták a honfoglaló magyarok szekereit. Ma a természetvédelemben a vizes területek rehabilitációjában van nagy szerepe. (egyedül a bivaly legeli le a nádat, sást)

Bivaly
fotó: Molnár Gyula

Az őshonos magyar háziállatokról posztert is kiadott a Természetvédelmi Hivatal.

## Ajánlott filmek

Régi magyar háziállatok:

Ősi háziállatok az Ecsedi lápon:

« Előző | Következő »