Gyógypedagógiai gyakorlatok kézikönyve

- Gyógypedagógiai gyakorlatok kézikönyve
- 1. Bevezetés
- 2. A gyógypedagógiai gyakorlat fogalma, a gyógypedagógus gyakorlati tevékenységei
  - 2.1. Ki a gyógypedagógus?
  - 2.2. Mit értünk pedagógus kompetencia alatt?
  - 2.3. A gyógypedagógus tevékenysége és kompetenciái
  - 2.4. A gyógypedagógusok iránti kereslet
  - 2.5. Gyakorlati kompetenciák a jogszabályi megközelítésben
  - 2.6. A gyógypedagógiai praxis folyamatos megújulása
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, ajánlások, hivatkozások
- 3. A gyógypedagógiai gyakorlatok rendszere és időkerete. Színterek, célok és tevékenységek. Szervezési formák.
  - 3.1. A szegedi gyógypedagógus-képzés gyakorlati irányultsága
  - 3.2. Gyógypedagógiai gyakorlat tanegységek a szegedi képzésben
  - 3.3. Gyógypedagógiai gyakorlat, a tanterven átívelő folyamat
  - 3.4. Gyakorlatszervezési formák
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, ajánlások, hivatkozások
- 4. A gyógypedagógiai gyakorlatok célja, feladatai. A gyakorlatok helyszínei, dokumentációi és a követelmények
  - 4.1. A gyógypedagógiai gyakorlatok célja a szegedi gyógypedagógus-képzésben
  - 4.2. Mikrocsoportos gyógypedagógiai gyakorlatok
    - 4.2.1. Gyógypedagógiai gyakorlat 1.
    - 4.2.2. Gyógypedagógiai gyakorlat 2. tanegység
    - 4.2.3. Gyógypedagógiai gyakorlat 3. tanegység
  - 4.3. Egyéni gyógypedagógiai gyakorlatok
    - 4.3.1. Gyógypedagógiai gyakorlat 4. tanegység
    - 4.3.2. Szakirányú összefüggő gyakorlat tanegység
    - 4.3.3. Szakterületi féléves gyakorlat
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, ajánlások, hivatkozások
- 5. A gyógypedagógiai fejlesztés tervezése
  - 5.1. A tervezés jelentősége a gyógypedagógus gyakorlati munkájában.
  - 5.2. A kétpólusú szabályozás tartalmi szabályozás
    - 5.2.1. A központi dokumentumok
      - 5.2.1.1. A Nemzeti alaptanterv szerepe a gyógypedagógiai fejlesztés tervezésében
      - 5.2.1.2. Az Irányelvek
      - 5.2.1.3. A kerettanterv
    - 5.2.2. A helyi, intézményi szintű szabályozás dokumentumai
      - 5.2.2.1. A pedagógiai program, nevelési program és helyi tanterv
      - 5.2.2.2. A gyógypedagógus egyéni tervező munkája
      - 5.2.2.3. Egyéni fejlesztés terv
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 6. A gyakorlatok alfája és omegája: az intézményi és intézményközi együttműködés
  - 6.1. A gyakorlatok helyszíneinek sajátosságai
  - 6.2. Az intézményi és intézményközi együttműködés résztvevőinek feladatai, felelőssége
    - 6.2.1. A Gyógypedagógus-képző Intézet
    - 6.2.2. A partnerintézmények
    - 6.2.3. A gyakorlati oktatók
    - 6.2.4. A gyakorlatvezető (mentor) gyógypedagógus
    - 6.2.5. A gyógypedagógus-hallgató
  - 6.3. Partnerség építés a Mentor(h)áló projekt támogatásával - kapcsolattartás a gyakorlatvezető gyógypedagógusokkal
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 7. A szakterületi féléves gyakorlat
  - 7.1. A Szakterületi féléves gyakorlat a gyógypedagógiai gyakorlatok rendszerében
  - 7.2. A féléves terepgyakorlat célja
  - 7.3. Az összefüggő gyakorlat tartalma, időkerete
  - 7.4. Helyszínek
  - 7.5. A zárófoglalkozás
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, hivatkozások, ajánlások
- 8. A portfólió
  - 8.1 A portfólió, mint gyakorlati referencia
  - 8.2 A portfóliót alkotó dokumentumok
  - 8.3 Formai követelmények
  - 8.4 A portfólió értékelése
  - Összefoglalás
  - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom, források, hivatkozások
- 9. A szakmai konzultáció szerepe a hallgatók gyakorlati tevékenységének nyomon követésében
  - 9.1 A szakmai konzultáció indokoltsága
  - 9.2 A konzultációk illeszkedése a gyakorlati kurzusokhoz
    - 9.2.1 A mikrocsoportos gyakorlatokba ágyazott szakmai konzultáció
    - 9.2.2 A Szakterületi féléves gyakorlatot kísérő konzultáció
  - 9.3 Az önreflexiók tapasztalatai
- 10. Szakirodalom ajánlás a gyógypedagógiai gyakorlatok kurzusokhoz
  - 10.1 Általános szakirodalom és a gyakorlati munkát meghatározó jogszabályok
  - 10.2 A partnerintézmények helyi pedagógiai dokumentumai
  - 10.3 Szakirány-specifikus kiadványok
    - 10.3.1 Értelmileg akadályozottak pedagógiája szakirányon
    - 10.3.2 Tanulásban akadályozottak pedagógiája szakirányon
- 11. A tananyag zárása. Teszt
  - Nyitott kérdések
  - Teszt

« Előző | Következő »

# 3.3. Gyógypedagógiai gyakorlat, a tanterven átívelő folyamat

A gyakorlatok áthatják a gyógypedagógus hallgatók felkészítésének teljes folyamatát. A gyakorlati kompetenciák nem egyetlen kurzus tanulása alapján alakulnak ki, hanem számos tanegység tevékenységeinek során fejleszthetőek, és a képzésünk legáltalánosabb céljai közé tartoznak.

A gyakorlati kurzuselemek beépülése és eloszlása a nyolc szemeszterben, valamint a terepmunka időkeretének számadatai releváns mutatói annak, hogy a praxissal kapcsolatos tevékenységek már az első évfolyamon szerepet kapnak, permanensen és magas óraszámban integrálódnak a hallgatói tevékenységekbe, majd a gyógypedagógus jelöltek tanulmányainak utolsó félévében a szakterületi terepgyakorlattal teljesednek ki (Máténé, 2014).

Tapasztalataink azt mutatják, hogy gyógypedagógus-képzésbe bekerülő hallgatók egy jelentős része a képzés megkezdésekor nem rendelkezik azokkal a megelőző saját élményekkel, amely a fogyatékos személyekkel kapcsolatos bármely tevékenységhez elengedhetetlen pozitív érzelmi viszonyulást, attitűdöt, toleranciaképességet megalapozhatja. Emiatt kivételes jelentőségű a képzés első évfolyamának tanegységeibe illeszkedő első gyógypedagógiai gyakorlat. A jelöltek heti rendszerességgel, kis létszámú hallgatói csoportokban látogatásokat tesznek a különböző fogyatékossági populációba tartozó személyekkel több korosztályon átívelően foglalkozó gyógypedagógiai és többségi intézményekben. A különleges gondozást igénylő gyermekekkel, fogyatékos felnőttekkel való személyes találkozások, saját élményű tapasztalatok és együttlétek impulzusai döntő jelentőségűek a pályamotiváció megerősödése szempontjából. Az érzékenyítésen túl a kurzus kulcsfontosságú a későbbi szakirány-választás előkészítésében, a hallgatói szakirány-orientációban is. Természetes közegben, élményszerű szituációkban ismerkednek a hallgatók a gyógypedagógus szakember főbb kompetenciáival, tevékenységeinek színtereivel, tárgyi feltételeivel és az interdiszciplináris együttműködések lehetőségeivel. Ennek eredménye, hogy már az első gyakorlat „életszerűvé” teszi a képzést, hidat képez az elméleti felkészülés és a praxis között (Máténé, 2015b).

A terepen szerzett élményekről Szabó Gáborné ny. gyógypedagógus- igazgató gondolatát idézve: „az első osztály, az első gyógypedagógus, az első óra arról, amit tanult, maga a szakma, a hivatás, ami talán egy életre szól.”(Szabóné, 2006. 43.o.)

A továbbiakban a hallgatók gyakorlati felkészítése két választott szakirányukon párhuzamosan történik a második és harmadik gyakorlat keretében. A tanegységek tartalmát a 4. fejezetben részletezzük. A szegedi képzés egyik erőssége, hogy a gyakorlat-irányultságot a Kar vezetése elismeri, így a mikrocsoportos terepmunka során sem csak a gyakorlatvezető gyógypedagógussal találkoznak a jelöltek, hanem lehetőség van arra, hogy Intézetünk gyakorlati oktatóival együtt vegyenek részt a gyakorlatokon. Ez egyrészt garancia a facilitáló szemléletű, reflektív és konzultatív képzésre, másrészt arra, hogy közvetlen kontroll, kétirányú kapcsolat legyen az elmélet és a gyakorlat között. E kurzusok keretében történik az elmélet és a gyakorlat több szempontú harmonizálása (tantervek, általános és sérülés-specifikus metodika, módszerkombinációk, korrektív eljárások, általános és specifikus eszközök, pedagógiai diagnosztikai tevékenység, stb.) tudatos kiválasztása és alkalmazása, a kliensek egyéni szükségleteire és a gyógypedagógus-jelölt személyiségére szabott finomhangolása. Ennek során a gyakorlati oktatók és gyakorlatvezető gyógypedagógusok a szakmai támogatáson túl érzékenyen figyelik és támogatják a gyógypedagógus-jelölt személyiségének fejlődését és pedagógiai kommunikációjának erényeit (Máténé, 2015b).

Egyedi tematikával zajlik a negyedik gyógypedagógiai gyakorlat, mely egyéni formában, önkéntes munkával teljesíthető a gyógypedagógusi tevékenység tágabb értelmezésével, lehetőség szerint a köznevelés intézményrendszerén kívüli terepeken is. E gyakorlat megszervezésének fontos szempontja a szabad terepválasztás, amely teret enged a hallgató személyes érdeklődésének, motiváltságának a tág spektrumú gyógypedagógiai tevékenységkör egyes területei iránt. Jellemző, hogy a hallgatók előszeretettel választják a kora gyermekkori intervenció és más pedagógiai szakszolgálati tevékenységek intézményeit, illetve a fogyatékos személyek szabadidős, kulturális és sport tevékenységeit támogató civil szervezetek programjait, különös tekintettel az integrált vagy családi rendezvényekre. Választásaik során népszerűek az állatasszisztált vagy művészetpedagógiai foglalkozások is. Alternatívaként kínálkozik a jelöltek számára a külföldi terepek lehetősége is. A kurzusteljesítést követő hallgatói prezentációk élményeit és az írásbeli önreflexiók tapasztalatait summázva elmondható, hogy a korábbi facilitált mikrocsoportos gyakorlatok tapasztalatainak birtokában, a reflektív terepmunkában megszerzett önbizalommal és problémaérzékenységgel felvértezve a hallgatók sikeresen veszik az első egyéni gyakorlat „akadályait” és jól érzékelhető a gyógypedagógia iránti elköteleződésük erősödése (Máténé, 2015b).

« Előző | Következő »