A biológia alapjai tanító- és óvóképzős hallgatók számára

- A biológia alapjai tanító- és óvóképzős hallgatók számára
- Előszó
- 1. fejezet: A változatos élővilág kialakulásának feltételei és körülményei
  - 1.1. Az élet kialakulásához szükséges feltételek (fizikai és kémiai evolúció)
  - 1.2 A biológiai evolúció fontosabb állomásai
  - 1.3. A kontinensek helyzetének hatása az élőlények elterjedésére
  - 1.4. Az éghajlat hatása az élővilágra
  - Feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 2. fejezet: Az élőlények szerveződési szintjei
  - 2.1. Egyed alatti szerveződési (infraindividuális) szintek
  - 2.2. Egyed feletti (szupraindividuális) szintek
  - 2.3. A fejlődéstörténeti rendszerezés alapjai
    - 2.3.1. A törzsfejlődés bizonyítékai:
  - 2.4. A fejlődéstörténeti rendszerezés főbb csoportjai
  - 2.5. A rendszerezés alapegysége a faj
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 3. fejezet: Egysejtűek
  - 3.1. Prokarióták
    - Heterotrófok
    - Autotrófok
  - 3.2. Eukarióták
  - 3.3. Egysejtű állatok
  - 3.4. Egysejtű növények
  - 3.5. Gombaszerű egysejtűek
  - 3.6. Vírusok, mint élettevékenységeket átprogramozó „lények”
    - 3.6.1. A vírusok általános jellemzése
    - 3.6.2. A vírusok típusai
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 4. fejezet: Többsejtű növények
  - 4.1. Moszatok
    - 4.1.1. Zöld moszatok
    - 4.1.2. Barázdásmoszatok
    - 4.1.3. Sárgásmoszatok
    - 4.1.4. Barnamoszatok
    - 4.1.5. Vörösmoszatok
  - 4.2. Mohák (Bryophyta)
    - 4.2.1. A mohák jelentősebb rendszertani csoportjai
  - 4.3. Harasztok (Pteridophyta)
    - 4.3.1. A harasztok főbb rendszertani csoportjai
  - 4.4. Nyitvatermők (Gymnospermatophyta)
    - 4.4.1. A nyitvatermők rendszertani csoportjai
  - 4.5. Zárvatermők (Angiospermatophyta)
    - 4.5.1. A zárvatermők főbb rendszertani csoportjai
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 5. Többsejtű gombák és zuzmók
  - 5.1. Rajzóspórás gombák
  - 5.2. Járomspórás gombák
  - 5.3. Tömlősgombák
  - 5.4. Bazídiumos gombák
  - 5.5. Zuzmók
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 6. fejezet: Többsejtű állatok
  - 6.1. Szivacsok (Porifera) törzse
    - 6.1.1. A szivacsok általános jellemzése
    - 6.1.2. Szaporodásuk
    - 6.1.3. A szivacsok jelentősége
  - 6.2. A csalánozók törzse
    - 6.2.1. A csalánozók
    - 6.2.2. Csalánozók előfordulása
  - 6.3. Laposférgek
  - 6.4. Fonalférgek
  - 6.5. Gyűrűsférgek
  - 6.6. Puhatestűek (Mollusca)
    - 6.6.1. Kagylók
    - 6.6.2. Csigák
    - 6.6.3. Fejlábúak
  - 6.7. Ízeltlábúak (Arthropoda)
    - 6.7.1. A rovarok általános jellemzése
    - 6.7.2. A rovarok (hatlábúak) fontosabb rendszertani csoportjai
  - 6.8.Tüskésbőrűek (Echinodermata) törzse
  - 6.9. Előgerinchúrosok (zsákállatok) és fejgerinchúrosok törzse
  - 6.10. Gerincesek (Vertebrata)
    - 6.10.1. Halak (Pisces)
    - 6.10.2. Kétéltűek (Amphibia)
    - 6.10.3. Hüllők (Reptilia)
    - 6.10.4. Madarak (Aves)
      - A madarak fontosabb csoportjai - előfordulásuk
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 1
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 2
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 3.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 4.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 5.
      - Jelentősebb madár rendek és példafajok 6.
    - 6.10.5.Emlősök (Mammalia)
      - Rendszerezésük – elterjedésük 1.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 2.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 3.
      - Rendszerezésük – elterjedésük 4.
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 7. fejezet: Hazai életközösségek
  - 7.1. Élőlények és környezetük
    - 7.1.1. Ökológiai alapfogalmak
    - 7.1.2. Az együttélés formái
    - 7.1.3. Az élőhelyek minősége
    - 7.1.4. A fülke (niche) fogalma
    - 7.1.5. A táplálék-piramis (Elton-piramis)
  - 7.2. Hazai erdők élővilága
  - 7.3. A füves területek élővilága
  - 7.4. A víz és vízpart élővilága
  - Kérdések - feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 8. fejezet: Magyarországon termesztett növények és védelmük
  - 8.1. Szántóföldi növénytermesztés
  - 8.2. Magyarországon termesztett zöldségfélék
  - 8.3. Magyarországon termesztett főbb gyümölcsfélék – régi magyar gyümölcsfajták védelme
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 9. fejezet: Tenyésztett állatok
  - 9.1. Őshonos magyar háziállatok (nemzeti kincsek)
  - 9.2. Legelterjedtebb háziállatfajták
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és ajánlott irodalom
- 10. fejezet: Az élő természet védelme
  - 10.1. Az élőlények sokféleségének (biodiverzitás) jelentősége és megőrzési lehetőségei
  - 10.2. Természetvédelem
    - 10.2.1 Nemzetközi természetvédelmi kategóriák
    - 10.2.2. Magyarországon alkalmazott természetvédelmi kategóriák
  - 10.3. Magyarország nemzeti parkjai
    - 10.3.1. Hortobágyi Nemzeti Park
    - 10.3.2. Kiskunsági Nemzeti Park
    - 10.3.3. Körös-Maros Nemzeti Park
    - 10.3.4. Aggteleki Nemzeti Park
    - 10.3.5. Bükki Nemzeti Park
    - 10.3.6. Balaton-felvidéki Nemzeti Park
    - 10.3.7. Őrségi Nemzeti Park
    - 10.3.8. Fertő-Hanság Nemzeti Park
    - 10.3.9. Duna-Dráva Nemzeti Park
    - 10.3.10. Duna-Ipoly Nemzeti Park
  - Kérdések – feladatok
  - Felhasznált és javasolt irodalom
- 11. fejezet: Összegzés – gyakorlás – ellenőrzés
  - Feladatok

« Előző | Következő »

# 10.3.6. Balaton-felvidéki Nemzeti Park

A több részegységből álló Balaton-felvidéki Nemzeti Parkot 1997-ben hozták létre, melynek kiterjedése 57019,8 hektár, amelyből 11134 ha fokozottan védett terület. Karakterében a Balaton-felvidéki vulkáni jelenségekhez kapcsolódó természeti és kultúrtörténeti értékek a meghatározóak. Növényvilágából fokozottan védett a cselling, cifra- és lisztes kankalin, légybangó, pókbangó, poszméhbangó, mocsári kardvirág és az adriai sallangvirág. Több mint 200 védett növény van itt.

A Balaton-felvidéki Nemzeti Park főbb tájegységeinek élővilága

Tihanyi-félsziget

1952-ben az országban elsőként nyilvánították tájvédelmi körzetté (jelenleg a nemzeti park része). A Tihanyi-félsziget eredeti növényzete erdőssztyep vegetáció volt. Eredetinek tekinthető társulás a félszigeten a szilikát sziklagyep, melyen a hártyás galambbegy, a borzas szulák és a vetővirág. A külső-tó nádasa szép, egészséges és homogén, nyílt vízfoltokkal tarkított. Gerinctelen állatvilága szubmediterrán hatást mutat: megtalálható itt a nyugati ajtóscsiga, az óriás énekes kabóca. 112 fészkelő madarat tartanak számon, melyek közül érdekességképpen említjük a füles kuvikot, a nyári ludat és a fekete harkályt.

Pécselyi-medence

Változatos földtani felépítésű: középső- és felső-triász mészkőtípusok, dolomit, kúpkarsztok, kősáncok, szurdokok jellemzők erre a tájra. A természetes vegetációjából 67 faj (10 %) védett. A száraz tölgyesek és karsztbokor-erdők jellemző növényei közül a nagyezerjófű; madárfészekkosbor, bíboros kosbor fordul elő. A sztyepprétek szép virágai: a tavaszi hérics, a leánykökörcsin és a fekete kökörcsin. Gazdag cincér és futóbogár fauna jellemző rá, melyek közül például az Arias díszbogara, a mandulacincér; borókacincér és az aranyos bábrabló látható.

Káli-medence

Ezt a területet a kőhátak, kőtengerek, bazalthegyek kőzsákjai, a sztyepprétek (pl. Sásdi-rét), láprétek, tőzegrétek, tőzeg-mohás láptavak jellemzik. A lápos területeken van a szibériai nőszirom, a széleslevelű gyapjúsás, a hússzínű ujjaskosbor, mocsári nőszőfű. A Sásdi-réten a fehérmájvirág, vidrafű, az illatos hagyma látható. Jégkori maradványnövény a lisztes kankalin (a címerben látható a rajza), melynek egyetlen stabil élőhelye csak itt található hazánkban.

Állatvilágában kimagasló értéket képvisel a szürkés boglárkalepke (Vörös Könyves), és a piros szitakötő. A Burnót-patakban fajgazdag kérész- és álkérész fauna található. A füves területre jellemző a szalmacincér, aranypettyes futrinka, ragyás futrinka. A gerincesek közül a haris, a mezei pacsirta, barna rétihéja és az ürge meghatározó ezen a területen.

Tapolcai-medence és a tanúhegyek

Tanúhegyek a Szent György-hegy, a Badacsony, és a Csobánc, melyek jellegzetes képződményei a bazaltorgonák. A vulkáni tanúhegyek társulásai: sziklagyepek, lejtősztyepp rétek, sajmeggyes bokorerdők, xerotherm tölgyesek, melyek között különös növénynek számít a pirítógyökér, a szúrós csodabogyó és a Szent-György-hegyen élő cselling. Vörös Könyves fajok: a borostyán szádorgó és a sziklai dercevirág. A gerinctelen állatok közül a nagyobb nedvességigényű lepkefajok fordulnak elő, mint például a zanótboglárka, mocsári tarkalepke, nádi acsa, lassú szitakötő és a selymes futrinka. A gerincesek csoportjából a fürge csele, a tarka géb, kockás sikló, mocsári teknős, lábatlan gyík említendő. Madárvilága rendkívül gazdag, a hazánkban előforduló mintegy 370 madárfajból 190 faj ezen a is megfigyelhető.

Keszthelyi-hegység

Ezen terület túlnyomórészt a felsőtriász időszakában dolomitból épütl fel. Karsztos jelenségek, bazalt-dolinák, szurdokvölgyek alkotják. Reliktum társulásként tarják számon az elegyes karszterdőt, melyben bükk és virágos kőris elegyedik. Érdekessége a fehér sás és a tarka nádtippan. A több száz méter hosszú bazaltfolyosókban igen érdekes, mediterrán jellegű moha-zuzmó vegetációk is találhatók (Tátika). A Gyöngyösi-patakot égeres láperdő kíséri. Állatvilága is gazdag, melyből a láncos futrinka, a kis apollólepke, a kis tűzlepke, a kis patkósorrú denevér és a fehértorkú denevér számít érdekességnek. A madarak közül gyakori a léprigó, lappantyú és a zöld küllő.

Kis-Balaton

Nagy kiterjedésű nádas-mocsaras terület. Mocsárrétek, magassások, zsombéksások, fűz- és égerligetek, bokorfüzesek tarkítják, melyek közül gyakori a vízidara, a lápi csalán. Ritka növénye a kis holdruta. Védett halai pl. a réti csík és a lápi póc. A Ramsari Egyezmény hatálya alá tartozó, nemzetközi jelentőségű vízi madár élőhely. Az eddig megfigyelt madárfajok száma 232, ezek közül 110 faj fészkel is a területen - 27 fokozottan védett faj, mint például a réti fülesbagoly, a hamvas rétihéja és a rétisas. Az emlősök közül a védett patkányfejű pocok és vidra, csalitjáró pocok, nyuszt és a borz látható.

A Balaton-felvidéki Nemzeti Parkról bővebben a https://www.bfnp.hu/ honlapon tájékozódhat.

« Előző | Következő »