Játékpedagógia

- JÁTÉKPEDAGÓGIA
- A projekt
- Bevezetés
- 1. fejezet: Gondolatok az óvodai neveléshez
- 2. fejezet: Történeti bevezetés
  - 2.1. A gyermeki játékra vonatkozó ókori nézetek
  - 2.2. Középkori gyermekfelfogások és a játék
  - 2.3. Comenius és Fröbel a játékról
  - 2.4. Elméletek a játékról
  - Irodalom
  - Ellenőrző kérdések és megoldások
- 3. fejezet: A játékpedagógia elméleti kérdései
  - 3.1. A játék helye az óvodai nevelés rendszerében
  - 3.2. A játék fogalma és jellemzői
  - 3.3. Az állatok játéka
  - 3.4. A játék szerepe a személyiségfejlődésben
  - 3.5. Winnicott a játékról
  - 3.6. Piaget játékelmélete
  - Irodalom
  - Ellenőrző kérdések és megoldások
- 4. fejezet: Játékfajták
  - 4.1. Játékfajták, játéktípusok
  - 4.2. Játékok régen, - amivel nagyszüleink játszottak (Olvasmány)
  - 4.3. Gyakorló vagy funkciójáték
  - 4.4. Szerepjáték
  - 4.5. Dramatikus játék - drámajáték
  - 4.6. Konstruáló játék
  - 4.7. Szabályjáték
  - Irodalom
  - Ellenőrző kérdések és megoldások
- 5. fejezet: Az óvodai játék szervezésének feltételei, optimális körülményei
  - 5.1. A derűs légkör megteremtése
  - 5.2. A csoportszoba
  - 5.3. A szabadtéri játékok
  - 5.4. A játékeszközök
  - Irodalom
  - Ellenőrző kérdések és megoldások
- 6. fejezet: Az óvodapedagógus szerepe a játéktevékenységben
  - 6.1. Az óvodapedagógus és a játéktevékenység irányítása
  - Irodalom
  - Ellenőrző kérdések és megoldások
- 7. fejezet: A gyermek megismerése a tevékenység során
  - 7.1. A gyermek megfigyelése játék közben
  - 7.2. Játék és tanulás
  - 7.3. Játék és munka
  - Irodalom
  - Ellenőrző kérdések és megoldások
- 8. fejezet: Felkészülés a játékfoglalkozásra
  - 8.1. Felkészülés a játékfoglalkozásra
  - 8.2. Hallgatói munkák a Felkészülés a játékfoglalkozásra témához
- Záró gondolatok
- Összefoglaló feladatok és megoldások
- Irodalom

« Előző | Következő »

# 3.4. A játék szerepe a személyiségfejlődésben

A játék a gyermek alapvető, aktív tevékenysége. Funkciója szerteágazó (→ Elméletek a játékról). A játék fejlődése jól tükrözi a személyiség fejlődést, nyomon követve ezáltal az egyén érzelmi, értelmi, szociális fejlődését. (→ A gyermek megfigyelése a játék közben) A játék mozgatói a természetese (emberi) szükségletek, amelyet a feszültség átmeneti csökkenése és újratermelődése, és erős érzelmi töltés jellemez (örömszerző jelleg) → A játék fogalma, jellemzői.

Kisgyermekkorban a fejlesztés adekvát módszere. A játék az objektív valóságot a gyermeki személyiségen keresztül szubjektív formában tükrözi, benne minden lehetősége, amit az ismeretek, a képzelet és a kreativitás létrehozhat. A játéknak nincs önálló megjelenési formája. Bármely cselekvés a játék tárgya, témája lehet, függetlenül annak kognitív, motoros, szociális kereteitől. Éppen ezért a játék személyiségfejlesztő hatása elvileg határtalan. →Az alapvető tevékenységeket a cél-motívum viszonya alapján két dimenzióban értelmezhetjük: játék – munka. A játék esetében a cél és a motívum egybeesik. A munka esetében a két dolog elválik egymástól → Játék és munka

A játék a gyermek alaptevékenysége, felszabadult tevékenység, örömet szerez a gyermeknek. A játék mint örömforrás összefügg a gyermek fejlődésével. 1-2 éves korban a funkciók gyakorlása okoz örömet, 2-3 éveseknél pl. a ritmikus beszéd, lépegetés ismételgetése okozhat örömet. 3-4 éves korban a vágyott szituáció megteremtése jelenthet örömet, esetleg megnyugvást. A játéköröm (1 és 2. kép) valamely kellemes élmény újraéléséből fakadhat. A játék gyakran utánzás jellegű. A gyermek eleinte a felnőttek mozdulatait, hanghordozását önkéntelenül utánozza, majd később tetszése szerint válogat azokból. Megjelenik a kötődéses mintakövetés, a szeretett ember, esetleg kedvenc állat magatartásának utánzása. Akihez a gyermek érzelmileg ragaszkodik, annak a kedvéért megtanul szabályokat is, amelyek interiorizálódnak, beépülnek a személyiségébe.

1. kép Sütök neked finomat!
(forrás: Sztanáné)

2. kép Új játékom van!
(forrás: Sztanáné)

A játék elősegíti az értelmi fejlődést, fontos szerepet játszik a szociális és érzelmi fejlődésben. Fejleszti a képzeletet, fantáziát, gondolkodást, az érzékelés, észlelés differenciált alakulását.

A játék koronként meghatározott fejlődési periódusokban érhető tetten. A manipulatív játék az egyén kérdésfeltevése. A gyakorló játék és a szerepjáték korai megnyilvánulásai az egyénnek a környezetéből általa kiemelt tapasztalatok újraélése, visszatükröződése. A szerepjátékok fejlettebb formáinál már nemcsak szubjektív valóság elemekkel, hanem fejlett értelmi motívumokkal, szociális azonosulással is találkozunk. Megjelennek az elemi szabályok, amelyek a szabály-játékok alapjait jelentik.

A játékfajták időben nemcsak egymást követőek, hanem folyamatosan vissza-visszatérnek. A játéktevékenység tehát szoros összefüggést mutat a figyelem, az értelmi, érzelmi és szociális fejlettséggel, amit az óvodapedagógus munkáját irányítja.

Kezdetben a színes, puha, csörgő, zörgő tárgyak, majd a spontán szerzett ismeretek hasznosítására szolgáló eszközök, későbbiekben a komplex ismereteket és szocializáltságot feltételező játékok felkínálása kerül a gyermek figyelme központjába.

A játék fejlődése nemcsak spontán folyamat, hanem pedagógiai tevékenységünk egyik legfontosabb mércéje. Akkor járunk el helyesen, ha a spontán játékon keresztül kezdeményezni tudunk, a kezdeményezés olyan ismeretek birtokába juttatja a gyermeket, hogy azok más minőségben tovább tudják folytatni spontán játékaikat, illetve belső motivációs szinten játéknak, vagy játékos jellegűnek tudják elfogadni az óvodapedagógus által kezdeményezett tevékenységet.

(A Lewin-féle vezetési stílusok kísérlet Módszerek c. oktatófilm elérhető a következő linken:

https://www.youtube.com/watch?v=satfAW5Ksoc )

A játék olyan aktív tevékenység, amelynek során képet kaphatunk a gyermeki személyiség pszichés struktúrájáról.

A játék a kognitív pszichológia oldaláról is megközelíthető. (→ Piaget játékelmélete)

« Előző | Következő »