A tanulásban akadályozott gyermekek idegen nyelvtanításának kérdései

- A tanulásban akadályozott gyermekek idegen nyelvtanításának kérdései
- Bevezetés
- 1. fejezet: A nyelvoktatás relevanciája
  - 1.1. Az idegennyelv-oktatásról
  - 1.2. Miért fontos a sajátos nevelési igényű tanulók számára az idegennyelv-tanulás?
  - 1.3. Miért tekinthetjük kihívásnak az idegennyelv-oktatást tanulásban akadályozott gyermekek esetében?
  - 1.4. Az idegennyelv-tanulás előnyei a tanulásban akadályozott gyermekek számára
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 2. fejezet: Ahogy az érintettek látják. Helyzetjelentés intézményvezetői, tanulói és kutatói oldalról
  - 2.1. Tapasztalatok tanulásban akadályozott gyermekek idegennyelv-tanításáról
  - 2.2. Tanulásban akadályozott tanulók véleménye az idegennyelv-tanulásról
  - 2.3. A tanulásban akadályozott gyermekek idegennyelv-tanulásának aktuális kérdései Magyarországon
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 3. fejezet: Az idegennyelv-tanulás sikerességét befolyásoló tényezők
  - 3.1. A nyelvtanulás elméletei
  - 3.2. Az idegennyelv-tanulást meghatározó főbb tényezők
    - 3.2.1. A motiváció
    - 3.2.2. A nyelvérzék
      - 3.2.2.1. Magyar Egységes Nyelvérzékmérő Teszt (MENYÉT)
    - 3.2.3. Az intelligencia szerepe az idegennyelv-tanulásban
    - 3.2.4. Az anyanyelv-elsajátítás és az idegennyelv-elsajátítás viszonya
    - 3.2.5. A tanulási stratégiák
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 4. fejezet: A tanulásban akadályozott (enyhén értelmi fogyatékos) gyermekek sajátosságai az idegennyelv-tanulás fókuszában
  - 4.1. A tanulási akadályozottság fogalma, a tanulásban akadályozott tanulók általános sajátosságai
  - 4.2. Motiválás az idegen nyelvi órákon
    - 4.2.1. Az idegen nyelv kiválasztása, mint motivációs tényező
    - 4.2.2. A motiváció szintjei, a motiváló tanítás
  - 4.3. A munkamemória szerepe a nyelvtanulásban
    - 4.3.1. Tanulásban akadályozott (enyhén értelmi fogyatékos) gyermekek munkamemóriájának sajátosságai és ezek hatása az idegennyelv-tanulás folyamatára
  - 4.4. Az anyanyelv-elsajátítás sajátosságai enyhén értelmi fogyatékos gyermekeknél és ezek hatása az idegennyelv-tanulásra
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 5. fejezet: Az idegen nyelv tanítását szabályozó oktatási dokumentumok
  - 5.1. A nyelvoktatás tartalmi szabályozásának eszközei
  - 5.2. A Nemzeti alaptanterv
  - 5.3. A sajátos nevelési igényű tanulók irányelvei
  - 5.4. Az idegennyelv-oktatás tartalmi szabályozása az enyhén értelmi fogyatékos tanulók kerettanterveiben
  - 5.5. Tanulásban akadályozott tanulók idegennyelv-oktatásának alapelvei
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 6. fejezet: Miből tanítsunk idegen nyelvet? A taneszköz-ellátottság helyzete
  - 6.1. Szakadék a tananyag és a rendelkezésre álló taneszközök között
  - 6.2. Érvek és ellenérvek - tanítsunk-e nyelvkönyvből?
  - 6.3. A leggyakrabban használt nyelvkönyvek elemzése
    - 6.3.1. Kerettantervi megfelelés
    - 6.3.2. Megfelelőség az illusztráció szempontjából
  - 6.4. Javaslatok- a tanulói portfolió alkalmazása
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 7. fejezet: Bevezetés a nyelvtanítás módszereibe
  - 7.1. A módszerfogalom megközelítése
  - 7.2. Nyelvtanítási módszerek a 20. században
    - 7.2.1. Nyelvtani-fordító módszer
    - 7.2.2. Direkt módszer
    - 7.2.3. Az olvastató módszer
    - 7.2.4. Az intenzív módszer
    - 7.2.5. Az audiolingvális módszer
    - 7.2.6. Az audiovizuális módszer
    - 7.2.7. A kognitív módszer
  - 7.3. Az innovatív nyelvtanítási módszerek- humanisztikus avagy pszichologizáló nyelvtanítás
    - 7.3.1. A cselekedtető módszer
    - 7.3.2. A néma módszer
    - 7.3.3. A tanácskozó módszer
    - 7.3.4. A szuggesztopédia
  - 7.4. Korunk módszere a kommunikatív nyelvtanítás
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 8. fejezet: A tanulásban akadályozott tanulók sajátosságaihoz igazodó nyelvtanítási módszerek, eljárások
  - 8.1. A cselekedtető módszer - Total Physical Response (TPR)
  - 8.2. A cselekedtető (TPR) módszer feladatai, játékai
  - 8.3. Kinél alkalmazható a cselekedtető módszer?
    - 8.3.1. Nyelvtanítás akadályok nélkül
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 9. fejezet: A nyelvtanulás origója a szókincs
  - 9.1. Az idegen nyelvű szótanulás idegrendszeri háttere
  - 9.2. „Nyelvtan nélkül keveset tudunk elmondani, szókincs nélkül semmit nem tudunk elmondani”
  - 9.3. Hogyan válasszuk ki a szavakat, mit tanítsunk?
  - 9.4. Az új szókincs bemutatása
    - 9.4.1. A Frayer modell
  - 9.5. A szókincs elmélyítése, aktivizálása
    - 9.5.1. A „Villámkártya” (flashcard) módszere
    - 9.5.2. Amikor a begyakorlottság teret enged az önállóbb munkának
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 10. fejezet: A tanulói heterogenitás kezelése, a differenciálás lehetőségei
  - 10.1. A differenciált fejlesztés fogalma, célja
  - 10.2. Differenciálás a tantervek szintjén
  - 10.3. Az érdeklődés szerinti differenciálás- Az idegen nyelvi szakkör
    - 11.3.1. A Down - szindrómás gyermekek idegennyelv-tanulásáról
  - 10.4. Differenciálás a munkaformák szintjén
  - 10.5. Differenciálás Bloom taxonómiája alapján
  - Összefoglalas
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 11. fejezet: Az IKT alkalmazása tanulásban akadályozott tanulók idegennyelv-tanításában
  - 11.1. Felkészülés a digitális állampolgárságra
  - 11.2. Mikor van értelme a feladat digitalizálásának idegen nyelvi órán?
  - 11.3. Az interaktív tábla előnyei az idegennyelv-tanításban
  - 11.4. Hogyan használhatjuk az IKT eszközeit az idegen nyelvi órán?
    - 11.4.1. A multimédiás anyagok használata
  - Összefoglalás
    - Önellenőrző kérdések
  - Szakirodalom
- 12. fejezet: A kurzus zárása. Teszt
  - Nyitott kérdések
  - Teszt

« Előző | Következő »

# 3.2.2. A nyelvérzék

A nyelvérzék mérésének történetében több szakaszt különíthetünk el. A XX. század elején már próbálkoztak bejósolni a nyelvtanuló sikerességét. Úgy vélték, három készség szükséges az eredményes nyelvtanuláshoz: az anyanyelvi készségek, az általános intelligencia, a gyors tanulásra való képesség. A prognózishoz készített tesztek nyelvtani és szókincsfeladatokat tartalmaztak, de megbízható eredményt nem hoztak.

A nyelvérzék mérésének második nagy hulláma az ötvenes években, Amerikában jelenik meg. Külföldi szolgálatos katonák közül próbálták kiválasztani azokat, akik gyorsan, kiválóan képesek elsajátítani idegen nyelveket. Azonban nem sikerült megbízható tesztet megalkotniuk. (Sparks, Ganschow, 2001, Polonyi, Mérő, 2007)

Az igazi áttörést Carroll vizsgálatai hozták meg. Carroll azt feltételezte, hogy a nyelvérzék egy olyan tehetség, amelyet az intelligenciától független, viszonylag állandó készségek alkotnak.

A négy legfontosabb készség:

1. fonetikai kódoló képesség, amely segítségével az idegen hangokat azonosítani, kódolni tudjuk úgy, hogy azok felismerhetőek legyenek. Carroll tesztje e téren azt vizsgálja, hogy a vizsgálati személyek képesek-e az anyanyelvüktől eltérő hangokat egymástól megkülönböztetni, majd megjegyezni az adott hangnak megfelelő betűt, végül pedig felismerni az adott hangot.
2. a grammatikai (nyelvtani) érzékenység, ami segít bennünket abban, hogy a mondatokban azonosítsuk a szavak funkcióját. Ezt a tényezőt mérő feladatot a vizsgált személyek anyanyelvükön hajtják végre, és arról kell számot adniuk benne, hogy képesek-e felismerni az általuk elolvasott mondatokban a szavak szerepét (pl. alany, határozó stb.). A nyelvérzék e komponense egyértelműen függ az anyanyelvi tudatosság és az iskolázottság mértékétől.
3. az induktív tanulási képesség, amely segít a nyelvi szabályok kikövetkeztetésében, és új szabályok alkotásában, a forma és jelentés kapcsolatának, megfeleléseinek, mintázatának felismerése.
4. a memorizálási képesség (ismétlésen alapuló gépies tanulás képessége), az ingerek és válaszok közti asszociációk kialakításának és megtartásának képessége, ami az új szavak tanulásában, a szókincs gyarapításában nyújt segítséget. (Carroll, 1981)

Ezen képességek mérésére dolgozta ki 1959-ben Carroll ás Sapon a Modern Nyelvérzék Tesztet. A nyelvérzékkel mindenki rendelkezik, csak nem egyforma mértékben, ezért a nyelvérzéket mérő tesztek nem arra szolgálnak, hogy eldöntsék, ki lesz képes idegen nyelvet tanulni, hanem az idegen nyelvek elsajátításának sebességére engednek következtetni. (Polonyi, Mérő, 2007)

« Előző | Következő »